Kan vi få kamera hit? Takk. Jeg står ved tinghuset i New York -
- og venter på at Lauren Monroe uttaler seg til pressen.
- Vent et øyeblikk. - Vi setter opp der borte.
Få adgang til børstilsynets data, og listen over stråselskaper.
Alle skal lete etter hull i aksjonærrapportene.
Ett spørsmål om gangen, takk. Vær så god, Katie.
Noen mener at Wall Street har bestukket rettsvesenet.
Dommene mine snakker for seg selv.
Ofrene er de viktigste for meg, ikke bankfolk og børsmeglere.
- Nydelig dag, hva? - Spar pisspreiket til juryen.
- Jeg har avvist forliket ditt. - Tilbød mr. Reindorff deg forlik?
Ja, men da investorene ikke fikk sine 3,5 milliarder, avslo jeg det.
Du kan ikke bevise at min klient visste at meglerne svindlet.
Vent og se. Jeg sikter dem for bevisforspillelse.
Gi en varm velkomst til statsadvokat Lauren Monroe.
Din bror tar gjenvalg til Kongressen.
En dom nå ville tatt seg godt ut.
Takk. Min bror har en ting hans motstandere ikke har. Utholdenhet.
Mine damer og herrer, min bror, kongressmedlem William Monroe.
Min bror donerer gjerne blod for stemmen deres.
Stemmer det at din bror bestakk fagbevegelsen til å gi støtte?
Nei.
- Desperasjonen kler deg. - Faren din ville inngått forlik.
Din klient er en sosiopat og løgner som snøt folk for pensjonen deres.
Vi fikk nettopp melding om ulykken til faren din.
Han ble funnet død på familiens sommersted.
Har du noen kommentar til din fars død?
Takk. Det er en stor ære...
Miss Monroe!
Det var alt for i dag. Nok nå!
Jeg må være tilbake på stasjonen klokken fire. Jeg kondolerer.
- Takk for hjelpen, Emilio. - Pass på deg selv.
- Dette kan du bedre enn meg. - Bare nikk og ta folk i hendene.
Infarkt. At det kunne skje ...? Far var i bedre form enn noen av oss.
- Hva gjør vi med mor? - Omgir henne med venner.
Vi skaffer henne en leilighet nærmere oss.
Jeg må gå så snart testamentet er lest opp.
Valgkamp er et sirkus.
- Far var stolt av deg. - Utad, kanskje.
Men vi vet begge to at du var gullgutten hans.
Tenk at det har gått en uke alt. Det er begynnelsen på slutten.
- Jeg kan spillereglene. - Som i livet må du tenke fremover.
Ikke tenk på hvor du er nå, men hvor du er om ti trekk, ti år.
Du får ikke lov til å bli middelmådig.
Bli voksen, velg et firma, og lær å vinne. Sjakkmatt.
'Catherine er enearving til familiens eiendom -
- og overtar min plass i styret.
Min sønn, William, etterlater jeg 20 millioner dollar.
Lauren etterlater jeg 1 million dollar.
50 millioner deles likt mellom politiets og brannvesenets fond -
- og Harvard medisinske fakultet.
Det er min siste vilje. Archer Monroe.'
Takk, Harold. Det var alt.
- Jeg må ha litt luft. - Takk, Harold.
Takk for alt du har gjort for oss. Jeg vet du og far var venner.
Det er faktisk noe jeg må drøfte med deg.
Dette etterlot din far til deg. Bare deg.
Jeg kjente din far i 31 år, Lauren.
Han var stolt av den kvinnen du er blitt.
Ikke la arven si deg noe annet.
Takk.
Lauren. Det er vondt å måtte gjøre dette.
Har du fått det, betyr det at jeg aldri våget å si det.
At jeg døde før jeg ordnet det. Og for det...
og for mye annet... må du tilgi meg.
Alle begår feil. Dette var min feil.
En hemmelighet du må ta med deg i graven.
Du er den eldste og forstår nok hvorfor det måtte bli deg.
Svaret ligger begravet ved lekehuset ditt.
Jeg må være vag, i tilfelle ukjente ser dette. Fremfor alt...
må sannheten forbli begravet.
Jeg ber deg om forlatelse. Far.
Du har kjent meg i mange år, Ted. Ikke noe av det avisen skrev er sant.
Familien har alltid støttet deg...
Lauren, vent! Vent, vent, vent!
- Vent. Er du okay? - Hva annet kunne jeg forvente?
- Vil du snakke om det? - Nei... Jeg vil være alene litt.
Det går bra.
Så nydelig du ser ut i dag. To sukkertøy?
Lauren! Her får du ikke gå!
Herregud!
Alarmsentralen. Hva har skjedd? Hallo? Hallo?
Hallo?
Noen har nettopp ringt fra dette nummeret.
Unnskyld. Datteren min lekte med mobilen.
- Det skal ikke gjenta seg. - Bra. Sørg for det.
Hei. Jeg vet ikke hvorfor far gjorde det.
- Hva er det? Du ser skrekkelig ut. - Jeg ble bare litt uvel på turen.
- La oss dele pengene. - Jeg bryr meg virkelig ikke.
Jeg mener det. Bruk dem på kampanjen din.
- Du stemmer vel på meg for det? - Spørs på politikken din.
- Skulle du ikke gå? - Jo.
Men mor kan ikke løsrive seg fra yndlingsbarnebarnet sitt.
ARCHER MONROES ØKONOMISKE ARV
Vi bygde et fint liv sammen. Gjorde vi ikke?
Hva er galt?
- Alt, for å være ærlig. - Faren din var stolt av deg.
Selv når han ikke viste det.
Pressen vil lukte blod og grave i saken og få oss i rampelyset.
Hadde far noen gamle fiender jeg burde vite om?
Vi vet at han ikke var en helgen. Men du skal ikke bære den byrden.
- Det skal jeg. - Kanskje jeg kan hjelpe deg.
Vil du hjelpe, så knus Reindorff. Vinn den saken.
Og hjelp familien din til gjenvalg.
- Natta, Kjære-Claire. Glad i deg. - Og jeg i deg, mor.
- Og du vil ikke ha selskap? - Nei, jeg må ha tid til å tenke.
Men vi ses i morgen kveld. Jeg elsker deg.
De beste skolene og firmaene...
Jeg vil ikke representere de rike vennene dine!
Du kaster vrak på alt for å bli statsansatt, som kjæresten din.
- Forlovede! - Nå holder det, dere to.
- Snakk med datteren din. - Dette er jo ingen fengselsdom.
Jo, det er det.
Hei.
Kan du høre meg?
Hei!
Faen.
- Fin maske. - Hvem er du?
- Jeg liker masker. - Svar på spørsmålet.
- Hvor er Archer? - Få navnet ditt.
- John. - John hva?
- Doe. - Tror du dette er en lek?
Du er lenket i en bunker. Jeg vil vite hvorfor.
Få se ansiktet ditt, Lauren Elizabeth Monroe.
Vil du ha svar, så se meg i øynene og spør.
Du ble født 7. november 1989. Din yngre bror heter William.
Du forsvarer de undertrykte for å døyve din dårlige samvittighet -
- for at du ble født rik. Og fordi faren din misliker det.
Du bet negler hele tiden. Kanskje du har sluttet nå.
Du har en datter, Claire, en mann, Scott, som din far var imot.
Skal jeg fortsette, eller tar du av den teite masken?
- Fint å endelig å møte deg. - Hvem er du?
Jeg anser meg som et familiemedlem, etter så mange år.
- Hva mener du med år? - Akkurat det.
År.
Javel, få høre. Hva skjedde med faren din?
Hvordan døde han?
Jeg kondolerer.
Så han testamenterte meg til deg...
- Litt av en arv. - Forklar hvorfor du er her.
- Du må ha gjort noe galt. - Er du god, Lauren?
- Hvem vet at du er her? - Svar meg. Er du et godt menneske?
- Jeg tror da det. - Så slipp meg fri.
- Det ville et godt menneske gjort. - Så enkelt er det ikke.
Du har mye å miste. Jeg har allerede mistet alt.
- Jeg må vite hvorfor du er her. - Det er ditt behov.
Vil du vite hva jeg heter? Vil du vite sannheten?
Jeg vil ha den saftigste biffen på Guds grønne jord.
Blodig. Bakt potet. Allslags tilbehør.
Jeg vil ha Cæsarsalat. Brød og smør. Franske sigaretter.
Litt sjokolade. En avis.
Og en whisky lagret i 30 år. Ett for hvert år i fangenskap.
Gi meg det jeg ber om, så forteller jeg deg alt.
- Jeg vil ha svar. - Og jeg vil ha en biff.
Og jeg vil barbere meg også.
Jeg vil føle meg som et menneske igjen.
Din samvittighet, skjønt dårlig, vil ikke bare la meg gå.
Ikke ennå.
Men når du får hele historien og kjenner sannheten, -
- da vil du la meg gå.
Vil du virkelig kjøre det spillet?
Det er du som er i lenker. Jeg kan bare la deg råtne her, -
- låse døren og gå min vei.
- Men det gjør du ikke. - Vil du risikere det for en biff?
Vent.
Jeg vil ha gjerne også ha et stykke Key Lime pai.
Og å få barbere meg hadde virkelig vært fint.
Kan jeg få ha lys på litt lengre?
Faren din lot det bare stå på en time etter at han gikk.
Kriminalassistent Emilio Sanchez. Legg igjen beskjed. Jeg ringer deg.
Hei, det er meg. Jeg mailet nettopp fingeravtrykk. Sjekk dette straks.
Ring meg på mobilen.
VAKLER MONROEDYNASTIET?
Hei, skatt. Unnskyld. Jeg kom ikke gjennom til deg.
- Hei. Hvordan var det i går kveld? - Bra.
- Jeg gjennomgikk sakene til far. - Vil du snakke om det?
Kanskje i kveld. Jeg skal i retten nå.
Jeg er her alt. Husk oppvisningen til Claire i ettermiddag.
- Okay. Jeg elsker deg. - Jeg elsker deg.
Ha det.
Det er Gud hjelpe meg verdens beste duft.
Jeg kom med maten, så la oss snakke.
Vi skal snakke. Men først...
Du kan ikke forestille deg hva det betyr for meg. Takk.
Hva skjedde mellom deg og far?
Du minner ikke om ham. Du er nok bedre enn han noen gang var.
Du har unnveket spørsmålene mine helt siden jeg kom.
Hvordan tar Catherine det? Hun var sånn en vakker kvinne.
Ikke bland inn familien.
Advokaten, banksjefen og politikeren. En vanhellig treenighet.
Litt av en familie.
Når jeg kommer tilbake, forteller du meg sannheten.
Ellers er det siste gang du ser meg.
- Hvor faen er du? - Jeg blir forsinket.
- Og så akkurat i dag! - Du må ta over.
Haevan spiser meg levende.
- Nei. Men årsrapportene hans... - Jeg vet da det.
- Jeg kommer snart. - Lauren?
Halvannen kopp fint knuste grahamkjeks.
En tredjedels kopp smør.
Tre strøkne spiseskjeer sukker. En boks kondensert melk.
En halv kopp limesaft. En boks kremfløte.
Nå skal jeg ha svar.
Tilgi meg. Jeg...
En gang i året, til jul, hadde faren din med sjokolade.
Ikke en hel plate, bare en bit.
Det var årets lille feststund.
Så la han den opp der, så synet kunne plage meg resten av året.
Sammen med de bildene han tok.
I sigaresken.
- Hva er dette? - Det er mitt liv.
- Vil du ha noe? - Alt er til deg.
Jeg heter Morgan. Morgan Warner.
Unnskyld. Det er lenge siden jeg har hatt kontakt med noe menneske.
Bare det å røre en annens hud...
Da røkte jeg de franske sigarettene.
Jeg begynte å røyke for å virke mer sofistikert.
Kom til saken.
Jeg var en dum ung mann da jeg møtte faren din.
Vi hadde samme laster.
Pengespill, ego, damer.
De beste årene i mitt liv. Vi ble makkere.
Archer var fryktløs. Men kan kunne ikke lese folk.
- Han var ung og tankeløs. - Lærte du ham å bli en korthai?
Han var en hai alt. Men jeg lærte ham å få overtak.
Var det en ting han var ute etter i forretninger, spill, politikk, -
- så var det overtak.
Hva skjedde mellom dere?
Jeg skulle bli lege.
Jeg kunne utrettet så mye her i livet.
- Den natten... - Hva skjedde?
Vi hadde drukket litt, -
- og kjørte fra sommerhuset for å se en kamp inne i byen.
Vi skulle jo ikke kjørt bil. Jeg glemmer aldri den lyden.
Det skjedde så fort.
Hjertet hamret i brystet, og munnen...
Jeg kunne ikke svelge. Jeg var så redd.
Han var bare en ungdom. Som oss.
Jeg tenkte vi fikk ringe politiet og varsle om ulykken.
Men han fikk panikk.
Han sa politiet ville se bulken i bilen og sette ham i fengsel.
'Ikke noe lik, ikke noen forbrytelse.'
Han sa det igjen og igjen.
- Jeg prøvde å gjøre det rette. - Faren min drepte en mann.
Det var en ulykke.
Og så ble han rammet av paranoia.
- Hva skjedde med liket? - Vi begravde det.
Eller, din far gjorde. Jeg ville ikke være med på det.
Jeg ville ikke fortie et mord. Ulykken var en ting, men...
Kanskje jeg skulle gjort det. Da hadde jeg kanskje vært fri.
Morgan!
- Hvem var han? - Jeg vet ikke.
Dere begravde et lik og gadd ikke engang finne ut hvem det var?
Jeg var opptatt av mer akutte problemer.
Hva ville du ha gjort?
Begravd ham og gått din vei? Eller hadde du ringt politiet?
- Jeg håper jeg ville ha ringt. - Da ville du sittet her som meg.
- Hvorfor det omstendelige opplegget? - Hvorfor ikke bare drepe meg?
Jeg tryglet ham om det. Dager ble til uker, måneder.
Da hadde det gått så lang tid at han ikke klarte å la meg gå.
Han var redd jeg ville angi ham.
Jeg ville ikke sagt et ord, hvis det hadde gitt meg friheten.
Med litt barmhjertighet ville Archer ha gjort slutt på lidelsene mine.
I stedet ga han meg muligheten til å ta livet av meg selv.
Men tross all smerten, all håpløsheten...
hadde jeg en mening med livet. At jeg overlevde var min hevn.
Noen må ha savnet deg. Lett etter deg.
Han sa jeg hadde stjålet gevinsten og dratt ut av landet.
Hvordan vet jeg at du snakker sant? Far kan ikke forsvare seg.
Som sagt hadde han tre svakheter. Poker, selvfølgelig.
Ego, så klart. Men vi har ikke engang begynt på kvinnene.
- Særlig en kvinne. - Hva har det med noe å gjøre?
Du sa du ville tåle sannheten.
Archer elsket din mor, men Sofia...
Hun var alt det din mor ikke var.
Ukomplisert, hemningsløs. En fri sjel.
Sofia var ikke et sidesprang, men en besettelse.
Hun mettet Archers appetitt på dunklere drifter.
Han kalte henne sin Gypsy Rose.
- Du ante det nok. - Jeg tror deg ikke.
Hvorfor ikke? Fra arilds tid har mektige menn hatt elskerinner.
- Han hadde henne til sin død. - Det ville han ikke gjort mot mor.
- Hvilken datter kjenner sin far? - Du lyver.
- Ikke ta mitt ord for det. Gå og se. - Hvordan da?
Han besøkte henne hver tirsdag, på hjørnet av 72nd og Park.
- Hun heter Sofia Fiore. - Jævla løgn.
Bare spør Harold. Han har sikkert etterlatt henne en egen arv.
- Hun var hans livs kjærlighet. - Hold kjeft!
Hvis du lyver, får du aldri se meg mer.
Og hvis ikke?
Sjekk om en Morgan Warner forsvant på slutten av åttitallet.
Morgan Warner, okay. Hva gjelder det?
Han er nevnt i fars testamente, og jeg prøver å finne ham.
Ikke mail noe. Bare send det du finner til familiens sommerhus.
Så fint at du møter opp, ms. Monroe.
Jeg beklager dypt, ærede dommer. Også overfor juryen.
- Hva har jeg gått glipp av? - Annet enn mine 15 magesår?
Retten er satt. Mr. Haevan, hent inn neste vitne, takk.
Halvannen kopp knuste grahamkjeks, en tredjedels kopp smør, -
- tre strøkne spiseskjeer sukker, en boks kondensert melk, -
- en halv kopp limesaft, en boks kremfløte.
Forvarm ovnen til 175 grader.
Ha deigen i en bakeform, bak 8-10 minutter. Kjøl av.
Halvannen kopp knuste grahamkjeks, en tredjedels kopp smør, -
- tre strøkne spiseskjeer sukker, en boks kondensert melk, -
- en halv kopp limesaft, en boks kremfløte.
Pisk melk og limesaft til det blir tykt og fyldig. Vend i pisket krem.
Topp den avkjølte paien med fyllet.
Dekk og ha i kjøleskap i en time, så den får sette seg.
Det er en dessert hele familien vil elske.
VAKLER MONROEDYNASTIET?
- Kan jeg hjelpe deg med noe? - Jeg skal treffe Sofia Fiore.
Hva er navnet?
- Lauren Monroe. - Et øyeblikk.
Lauren Monroe er i resepsjonen.
Javel.
Sofia Fiore?
Kom inn, Lauren.
Hvorfor kommer du?
Jeg så navnet ditt i fars testamente.
- Hvordan møttes dere to? - Vil du virkelig vite det?
- Ja. - Ved et pokerspill.
Og dere var sammen i...
Han sluttet aldri å elske din mor.
- Hvor lenge? - I mange år.
Gid jeg ikke måtte stå her, men jeg vil forstå alt.
Så unnskyld at jeg spør.
Men har far noen gang betalt deg for selskap?
Vi hjalp hverandre. Den hjelpen ga meg utdannelse og karriere.
Vi endte et annet sted enn der vi startet.
Hvem er dette?
Min sønn. Alex.
- Din halvbror. - Herregud.
Ingen må få vite det. Mor ville tatt sin død.
Det var du som kom til meg. Vi har vårt eget liv.
- Og sønnen din? - Han vet ikke at dere eksisterer.
Jeg må gå.
Akkurat.
Selv til advokat å være er du en jævla slange.
Jeg ringer opp igjen. Lauren, hva faen skjer?
Sofia Fiore.
- Hva med henne? - Du visste det hele tiden.
Du har løyet oss opp i ansiktet på alle familiesamlinger.
- Jeg var din fars advokat. - Og venn!
Hva kunne jeg gjøre? Tror du ikke jeg prøvde å snakke ham til fornuft?
Hva skal jeg gjøre? Hvis noen oppdager det?
Hun har aldri sagt et ord. Hun har underskrevet et taushetsløfte.
- For hvor mye? - Har det noe å si?
Hvor mye?!
- Hva mer skjulte han? - Ikke noe.
Han er død, Harold! Han er død.
Min mor, min brors karriere, min karriere...
Er det flere lik i lasten?
- Ikke noe som kan skade dere. - Hva betyr det, da?
Det betyr: Trekk unna.
Jeg har beskyttet familien deres i flere tiår.
Jeg vet ting jeg tar med meg i graven.
Din far stolte på meg, Lauren. Det syns jeg du også skal.
Har far nevnt en Morgan Warner for deg?
Det lyder ikke kjent.
Finn frem statistikk og garantier til meg. Researchen også.
- Skal bli. - Takk, Jen. Hei, mor.
For en herlig overraskelse. Skal du støtte frontlinjen?
- Du har da en taleskriver. - Vi har ikke råd til noe feiltrinn.
Ikke nå, etter så mye hardt arbeid.
Hvordan går det med saken din? Den får meg til å savne retten.
Jeg kikket litt i fars gamle ting. En fyr ved navn Morgan Warner.
- Sier navnet deg noe? - Morgan? Det tror jeg ikke.
Vi møtte så mange. Hvordan det?
Jeg tenkte sånne gamle venner kunne fortelle meg mer om far.
Det minner meg om at jeg har noe til deg.
Jeg vil ikke la penger splitte denne familien.
- Du og din bror skal ha det samme. - Nei takk.
- Din far hadde ikke rett til det. - Bare få det gjort!
Jeg er omgitt av sjakaler.
- Hei. - Hva skjer?
Populariteten steg siden far støttet politiet og brannvesenet.
Men jeg leder bare hårfint. I noen målinger ligger jeg etter.
Den jævla artikkelen om at jeg bestakk fagforeningen hjalp ikke.
- Du gjorde vel ikke det, vel? - Nei! Det er en svertekampanje.
Jeg trenger at du sier noe i morgen.
Hold en kort tale. Gi noen håndtrykk. Kyss noen babyer.
Det passer utrolig dårlig. Reindorff-saken tar så mye tid.
Men alle må hjelpe til nå. Mor kommer. Borgermesteren.
Du må stille opp og hjelpe oss til seier med ditt vakre smil.
- Jeg kommer. - Takk.
- Tror du meg nå? - Hvorfor nevnte du ikke sønnen?
Og ødelegge overraskelsen? Hvordan går det med Alex?
- Dette er ikke morsomt. - Nei.
Men det er bevis.
Kan vi ta av denne nå?
Hva mer?
Hva mer vet du?
Alt. Jeg var den din far betrodde seg til.
Jeg hatet mannen, men levde gjennom ham.
Samtalene med ham var alt jeg hadde.
Jeg vet det er mye på en gang. Archer sørget bare for Archer.
Han var en dårlig ektemann, elendig far og enda verre venn.
Hvis det er noen trøst, beundret han deg som mor.
Jeg ble en god forelder fordi han ikke var det.
- Det må ha vært vanskelig. - Hva da?
Å prøve å glede ham og gjøre opprør på samme tid.
Hvordan vet jeg at du snakker sant om liket?
- Grav det opp. - Hvor ligger det?
- Det kan jeg umulig beskrive nå. - Prøv.
Du må ta meg med ut dit.
- Hvis du tror... - Du er advokat.
Medviter om bortføring og tortur, hva er straffen for det?
- Jeg kan loven. - Ja.
Ikke flere spill. Fortell sannheten.
Jeg fortalte sannheten om Sofia. Jeg vil ha min frihet, Lauren.
- Jeg har fortjent den. - Kanskje du lyver nå.
Ta meg med dit. Grav opp sannheten.
- Hvis du prøver deg... - Jeg er en gammel mann nå.
Det er så lenge siden jeg har sett verden der ute at jeg får slag.
Gå!
Det er enda vakrere enn jeg husket det.
Å gud. Det er nesten mer enn jeg tåler.
- Takk. - Kom igjen.
Jeg tok så mye for gitt. Trærne og...
nattehimmelen. Frisk luft.
Herregud...
- Kom igjen! - Ja, unnskyld.
Jeg tar den telefonen. Du sier ikke et ord. Du puster ikke engang.
Ikke et ord.
- Hei. Jeg ville ringe deg. - Hvor er du?
Du ringer ikke tilbake. Jeg har lagt igjen beskjeder.
Det har vært en grusom dag. Unnskyld. Jeg skulle ha ringt.
Du kan ikke bare fordufte. Du lovte å ikke glemme Claires oppvisning.
Det var umulig å få henne i seng, for du ringte ikke tilbake, -
- sa ikke unnskyld eller god natt.
Jeg vet det. Unnskyld. Jeg skal gjøre det godt igjen.
- Stemmen din er... - Jeg kan ikke snakke akkurat nå.
Problemer på hjemmefronten? Scott bare savner deg, vel.
Ikke snakk om familien min. Vil du tilbake i hullet?
Ikke? Så hold kjeft.
- Fortsett. - Okay.
- Det er som om vi kjører i ring. - Vi er der snart. Bare rett frem.
Sving her!
Der. Til høyre.
- Hvor langt? - Bare kjør videre.
- Hvor lenge da? - Vil du ha svar eller ikke?
Tett på nå. Vi er nesten fremme.
Stans! Stopp bilen.
Ta denne.
Morgan! Morgan!
Der.
- Der begravde vi ham. - Sett deg der, og bli sittende.
- Hvis du rører deg, skyter jeg deg. - Vil du ikke at jeg skal grave?
- Det ville faren din. - Jeg holder deg helst i håndjern.
- Når du finner liket... - Hvis!
- Hold kjeft. Jeg mener det. - Javel.
- Det er ikke noe her. - Å jo da, han er der.
Hvor? Det er bare pisspreik. Vi er midt uti ødemarka.
- Stol på meg. - Jeg kjenner deg ikke!
Jeg er på dypt vann alt...
Lys.
Herregud.
Det var det jeg sa.
Hold kjeft!
- Hva skjer nå? - Ta på halslenken igjen.
- Vi fant jo liket. - Jeg må tenke.
- På hva? Jeg er uskyldig. - Det er ikke så svart-hvitt.
Å, sånn. Selv nå beskytter du faren din.
- Familien, ikke far. - Hva med rettferdigheten?
Var det ikke derfor du ble advokat? Hva med alt det jeg har mistet?
Hva med moren min?
Sønnen hennes bare forsvinner.
Ingen avklaring. Ikke engang en begravelse.
Ingen kjærlighet eller medfølelse. Ikke et vindu med sol.
Hver dag proteinpulver, peanøttsmør og vann. Kunne du levd sånn?
Dager føles som år. Ikke noe å feire.
- En jævla bit sjokolade til jul! - Det var ikke jeg som gjorde det!
Men du kan endre det. Hvis du går, er du verre enn ham.
Kan du se Scott i øynene da? Eller Claire? Eller deg selv?
- Ta den på igjen! - Jeg er en uskyldig mann.
- Gi meg livet tilbake. - Ta den på!
Det er ikke mitt ansvar. Jeg har ikke bedt om dette.
Det er ikke min skyld.
Skulle jeg tro på deg bare fordi du viser meg liket og elskerinnen?
Det beviser ingenting. Ingenting!
- Det beviser alt! - Jeg må ha mer.
Hva skal jeg gjøre for deg? Faren din utvisket min eksistens!
- Du må gi meg mer. - Jeg kan ikke!
Du er faen meg som faren din!
Vekker falske håp og tar fra meg alt.
Hvor mange gode år har jeg igjen? La meg få dem.
Herregud.
Jeg vet hva du tenker. Og jeg forstår deg.
'Hvis jeg lar ham gå, går han til politiet eller media da?'
'Vil han sverte familiens gode navn, knuse min og min brors karriere?'
Vil jeg knuse din mors hjerte? Jeg sverger at jeg vil forsvinne.
Jeg vil bare ha de få årene jeg har igjen.
Vær så snill, Lauren. Vær et godt menneske.
Jeg bønnfaller deg. Jeg bønnfaller deg.
Takk. Takk.
Unnskyld.
Unnskyld. Unnskyld.
- Unnskyld. - Nei.
Lauren!
Ta den!
Dere to tenker bare på status og penger.
- Hva har du om den savnede? - Jeg har ikke noe ennå.
Få se ansiktet ditt.
Privilegier gjør man seg fortjent til.
Og hvem gjør seg fortjent til dine?
En advokat, en bankdirektør, en politiker.
Det er på et lager i Queens.
En vanhellig treenighet. Jeg vil ha min frihet.
Send dokumentene til Monroe Gods.
- Far, si noe. - Lukk døren etter deg.
Det er beskyttet. Det har en pris.
- Litt av en familie. - Sjakkmatt.
Jeg er så lei for det, Kjære-Claire. Jeg elsker deg.
Jeg elsker deg også, mor.
To dager før kongressvalget er det dødt løp.
William Monroe prøver å bli gjenvalgt, -
- tross beskyldninger om at han bestakk fagforeninger.
- Oppdater meg før det begynner. - Her er listen over stråselskaper.
Hvem er de viktigste?
Alle bes reise seg.
Vær så god, ta plass.
Hvor mange meglere som handlet på klientenes vegne -
- med full råderett over konti, og uten mr. Reindorffs ordre?
- 324. - 324.
Og hvor mange daglige handler utførte de 324 meglere?
- Omkring 2500. - 2500 handler om dagen?
Ms. Monroe er desperat etter å komme ut av sin fars...
Gypsy Rose, LLC ukjent eier
Hun trekker min klients gode navn ned i sølen.
Staten burde skamme seg over henne.
Ms. Monroe? Ms. Monroe!
Jeg har ingen spørsmål, ærede dommer.
Retten er hevet til klokken ni i morgen. Vitnet kan gå.
Jeg ringer senere.
- Ringer du ikke i forveien mer? - Opprettet du den kontoen?
- Gypsy Rose, LLC. - Jeg kan ikke...
Stopp! Jeg vil ikke høre sånt. Det er en enorm interessekonflikt.
Min egen far er en medskyldig til anklagede i min sak.
Helsike! Jeg spurte deg om det var mer som kunne skade oss.
Og du sa nei.
Slutt å stille spørsmål du ikke vil ha svar på!
Vet du ikke noe, kan du benekte. Trekk unna.
Jeg vet ikke noe om Gypsy Rose, og ikke du heller.
Bare få forslaget, og få et møte med fagforeningen senest fredag.
Hei! Hva gjør du her?
- Alt i orden? - Jeg vil be deg om råd.
- Om Reindorff-saken? - Nei, en juridisk problemstilling.
- Kjør på. - Du får kjernepunktene.
En mann vet noe belastende som kan ødelegge livet ditt.
- Han vil ha penger til et nytt liv. - Samme hva det koster.
- Familien kommer først. - Før ren samvittighet?
I vår bransje er det sjeldnere enn en jomfrufødsel.
Sett at jeg var ham. Hva var det jeg hadde gjort? Hypotetisk.
Du vet at jeg drepte en mann, og truer med å avsløre det.
Forsvar ham, eller bakk ut. Du mangler jo ikke akkurat saker.
Okay. Hør her.
Jeg vet bare at hvis noen truet familien vår, -
- ville jeg enten betalt eller slengt liket hans i elven.
Du vet hva far ville gjort.
Har du bestemt deg?
Lauren, vær så snill.
Jeg vil gjøre det rette. Men hvordan vet jeg at du snakker sant?
- Jeg viste deg liket. - Sannheten om at du forsvant.
Jeg har sittet fanget i dette rommet -
- lenger enn du har levd.
Hvis jeg går ut av den døren -
- vil jeg aldri noensinne se meg tilbake.
Har jeg ditt ord på det?
Jeg sverger.
Stell deg. Vi reiser i kveld.
Hvorfor møtes vi her? Hva har skjedd?
- Min far skjedde. - Sofia er ikke noe problem...
Du må opprette en konto på Caymanøyene.
Sett inn min million på den, og gi meg 100 000 i kontanter.
- Til hvem? - En mann min far gjorde urett.
Og skaff en falsk identitet, og et privatfly.
Ingen må kunne spore noe til oss.
Jeg har gjort lyssky ting før, men jeg har alltid visst hvorfor.
- Si hvorfor. - Du vil ikke vite det.
- På en skala fra 1 til 10? - Dommedag.
- Vet William og Catherine det? - Ingen andre vet det.
Det haster. Den mannen skal langt vekk fra oss.
- Hva har Archer gjort? - Det kan jeg ikke si.
Er du sikker på at du vil dette? Det er mange løse tråder.
Jeg har ikke noe valg. Ring når alt er på plass.
- Jeg føler meg som en ny mann. - Du ser annerledes ut.
Det tar jeg som den komplimenten du nok motvillig mente å gi.
Da dere snakket sammen...
- Hva sa far om meg? - Hva mener du?
Du sa jo at han betrodde seg til deg, så hva sa han?
- Han var stolt av deg. - Sannheten.
Han syntes du skulle blitt skrankeadvokat -
- og beskyttet familiens interesser.
Det var ikke prestisje i offentlig tjeneste.
Da du ble statsadvokat mente han du ydmyket ham -
- gjennom å ta alle vennene hans. Men han elsket deg.
På sin måte.
Han leste hver eneste artikkel høyt for meg, -
- når en av sakene dine var i avisen.
Etterhvert fikk han visst et nytt syn på saken.
Jeg trodde han ville bli stolt over at jeg ble statsadvokat.
- I det minste bestakk du ikke noen. - Det er en svertekampanje.
- Min bror bestakk ikke noen. - Jeffrey Schultz er nok ikke enig.
Hvis han ikke ligger i en grøft allerede.
Hvem er Jeffrey Schultz?
Få stemmefordelingen så snart tallene kommer.
Halvannen kopp fint knuste grahamkjeks.
Tre strøkne spiseskjeer sukker. En boks kondensert melk.
Og det siste utkastet til talen, så jeg kan redigere den.
En tredjedels kopp smør. Tre strøkne spiseskjeer sukker.
En boks kondensert melk.
- Godt du kom. Jeg vil spørre... - Vi må snakke sammen. Bare vi to.
Ja, okay. Gi oss et øyeblikk. Takk.
- Hva er det? - Jeffrey Schultz. Lyder det kjent?
- Nei. Hvordan det? - Spar deg pisspreiket!
Avisen snakker snart. Du og far fikk ham til å bestikke fagforeningen.
- De kan ikke bevise det. - Hva faen tenkte du på?
Ikke spill from. Og ikke vær dum. Du vet hvordan dette funker.
- Ingen blir valgt uten fiksing. - Det er korrupsjon.
Far og du løy for meg. Hvorfor visste ikke jeg det?
- Du er Manhattans statsadvokat. - Jeg er søsteren din!
Ville du virkelig vite det? Du ville sittet i saksa.
- Jeg ville beskyttet deg. - Jaså? Hvem har du snakket med?
Det er viktig. Hvordan tror du at du ble utnevnt til statsadvokat?
- Det var ikke på grunn av ditt... - Hold kjeft!
Du kan bare våge å lyve for meg igjen.
Er du klar?
Med hver fiber i kroppen.
Jeg gleder meg til å se soloppgangen. Kjenne solen i ansiktet.
Du får sol nok på Caymanøyene. Det er paradis.
- Harold, ikke sant? - Han gir deg et nytt liv.
- Du kan ta igjen det tapte. - Dette lyder nok merkelig.
Men dette er en av de tingene jeg holdt motet oppe med.
Jeg lovte meg selv at hvis jeg en dag ble fri, -
- ville jeg ha et stykke Key Lime pai, -
- som det på bildet her.
Jeg er lei for det.
Du hadde ikke fortjent dette.
Du er et godt menneske, Lauren. Takk.
Morgan, bare en siste ting.
Hvis du noen gang kommer hjem eller sier et ord, -
- får jeg deg anklaget for 30 år med uløste saker.
Da vil du savne fars fangehull. Er det forstått?
- Hei. Jeg heter... - Ingen navn.
Her er din nye identitet, 100 000 i kontanter og en konto med en million.
Da drar vi.
Lauren, det er Sanchez. Jeg har funnet den savnede.
Fingeravtrykkene stemte. Jeg sender det til sommerhuset.
Ring meg.
Takk.
Lauren?
Jeg er i sommerhuset. Hvor er du?
Faen!
Mor? Mor!
Mor!
Mor, hva gjør du?
- Hva er dette? - Arbeid.
- Hvorfor har du bilder av ham? - Hvorfor spør du om Morgan?
- Mannen heter Carson. - Nei, han heter Morgan.
- Det der er Morgan. - Han heter Carson.
Jeg forstår det ikke.
SAVNET Morgan Warner
- Hva skjer? Kjenner du ham? - Hvorfor har du dette?
Denne mannen sa han het Morgan.
Og far holdt ham i lenker i en bunker bak huset vårt!
Bak huset vårt! Dette her er faen meg arven min.
Han er ond.
- Han er ondskapen selv. - Hva?
Hvor er han nå? Hvor er han?
Jeg slapp ham fri.
Jeg trodde det var det rette.
Jeg ringte til og med Harold...
Lås dørene. Jeg ordner dette. Jeg ordner det.
Harold Thewlis her. Jeg kan ikke ta telefonen. Legg igjen beskjed.
Herregud. Herregud.
- Ta den da, mor. Ta den. - Hei der. Du kan opplegget.
Mor, kom deg ut av huset! Han er der! Han er der!
Mor!
Mor? Kan du høre meg? Vi må få deg ut.
Mor! Kan du høre meg? Vi må ut.
- Reis deg nå. - Lauren.
Faen.
Lauren.
Det er helt utrolig -
- hvor godt øyne og ører tilpasser seg årevis i mørke.
Jeg kan høre hjerteslagene dine.
Dunk.
Dunk. Dunk.
Halvannen kopp fint knuste grahamkjeks.
Tre strøkne spiseskjeer sukker.
Halvannen kopp fint knuste grahamkjeks.
En tredjedels kopp smør. Tre strøkne spiseskjeer sukker.
Hei, din sovetryne.
Det var hjerteskjærende å måtte ta avskjed.
Jeg ville ikke begynne uten deg, men moren din insisterte.
- Jeg skal rive ut hjertet ditt. - Gid det var din far som satt der.
Det tok meg så lang tid å få has på ham.
Alle de små fellene mine virket perfekt til slutt.
Jeg tok litt av din fars gift -
- og presset det på hånden hans da vi spilte sjakk. Sjakkmatt.
Rotta gikk i fella. Så slapp svinet unna, og jeg banna og sverta.
Men akkurat da alt håp var ute...
Tenk så overrasket jeg ble da du kom.
Jeg så det på deg med en gang.
Den lille jenta tar med herreløse hunder hjem.
Hun gjør det samme for meg. Jeg trengte bare...
Jeg trengte bare å spille svak...
og hjelpeløs.
Broren din ville kastet nøkkelen.
Jøss ...! Se der.
Skal vi la moren din delta i samtalen? Ja, la oss det.
- La henne være. - Jeg syns vi hadde noen fine dager.
Selv om det var under falske forutsetninger.
Catherine? Kan du høre meg, skatt?
Reis deg opp. Du skal opp og stå. Sånn!
- Gulvet er jo kaldt. - Dette angår bare deg og meg.
Der tar du feil.
Tror du virkelig ditt perfekte liv bygger på integritet?
Du er uhyret, Catherine. Du bare bor i et finere hus.
- Du rører henne ikke! - Okay, okay!
Vi har akkurat kommet dit hvor du kommer inn i bildet.
Dengang var moren din... en snerten liten sak.
Kvalmt.
Catherine, fortell henne om den natten.
Fortell hele historien om den helt spesielle natten. Du vil elske den.
- Fortell det! - Faen ta deg!
Det var nære på. Da forteller jeg historien.
Jeg hadde et ess i ermet, som de sier.
Den natten ville jeg ha hele pakka.
La være! Ikke se sånn på meg.
Du ville like mye som meg. Du bare unte ikke deg selv det.
- Du er voldtektsforbryter. - Ordkløver.
- Du skulle vært død. - Å? Jeg skulle vært så mye.
Hvorfor løy du ikke bare for din mann, som en normal kone gjør?
Han lot meg ikke engang snakke meg fra det.
Og så den lyden...
Som når man treffer en hjort.
Men man kan ikke bare la sånt ligge i veikanten.
Fra det øyeblikket av var han min. Og han visste det.
'Rik playboy kjører i fylla og dreper ung lovende student.'
Overskriftene skrev seg selv!
Jeg skulle ribbe ham for alt. Og han kunne ikke gjøre noe.
Nesten ikke noe.
Jeg ante ikke at han hadde det i seg.
Jeg er et dårlig menneske. Men Archer Monroe var djevelen selv.
Archer visste at noen skjebner er mye verre enn døden.
Han ville jeg skulle lide. At jeg råtnet opp.
At jeg visnet bort i mørket.
Han kjeftet, og jeg lyttet. Han slo meg, og jeg tok imot.
Min smerte var din fars egen lille private glede.
Men det er det med dyrepassere at de alltid snakker til dyrene sine.
Og med tiden ble ting annerledes.
Jeg tror ikke han regnet med at jeg noensinne ville slippe ut.
Det var nære på!
- Veldig nære på. - Jeg skulle skutt deg selv.
Nei, Morgan!
Hevn er helt ubetalelig, Catherine.
Carson.
- Hva vil du ha? - Det jeg har krav på.
La meg hjelpe deg.
Jeg kan bevitne hva som er sant, avsløre alle hemmelighetene.
Alt det familien min har gjort. Men la dem leve.
Ville du gjort det for meg?
Som om! Jeg trenger ikke din hjelp. Jeg kjøpslår ikke.
Greit. Så faen ta deg! Jeg ga deg en unnskyldning.
Men jeg sverger at du ikke går levende ut den døren.
Jeg er virkelig, virkelig spent på å møte resten av familien din.
- Særlig Claire. - Hvis du rører henne ...!
Så hva da? Vil du trygle om nåde da?
Gni mascaraen din utover med tårer? Faen ta deg.
Husker du den lille talen din, da du sto der med bevisposen?
Den var tøff. Jeg fikk rent gåsehud. Her er mitt motsvar.
Jeg skal brenne familiearven deres ned til grunnen -
- med mine hemmeligheter.
Jeg kutter strupen på lillebror din og pisser på Archers grav.
Og du er ikke med der ute og opplever familiens skam.
For du og din hore av en mor vil sitte her -
- og råtne i mørket.
Kroppen din vil bli fortært. Forstanden din vil slå klikk.
Og like før du dør en ussel død, -
- vil du vite nøyaktig hva det var jeg overlevde.
Og resten av livet vil mannen og datteren din spørre seg selv -
- hvorfor mor forlot dem.
Og jeg glemte nesten det viktigste. Når jeg forteller dem...
En ynkelig galning? Ingen vil noensinne tro deg.
Ingen lette etter deg, for du betyr ikke noe.
- Ikke engang for faren din. - Hold kjeft!
Au! Faen i helvete!
Du fatter det fortsatt ikke, du?
Jeg er for helvete faren din!
Du er en Monroe. Forstått?
Vi passer på våre egne.
Hva gjør vi med ham?
Han forsvant for 30 år siden.
Oversettelse: Tron Furu Scandinavian Text Service