Din episoadele precedente...
Sunt antrenorul Colin Cole. Ați fost invitați aici,
pentru că sunteți cei mai buni din țară.
Scuzați-mă, cine sunteți?
Suntem Mighty Ducks.
S-a comis o greșeală. Am invitat echipa greșită.
Nu le poți face asta copiilor! Acești copii au ceva special.
Bun-venit la întâlnire!
Dar nu mai faceți parte dintr-o echipă.
Concurați pentru voi.
Haide, omule, ești mai bun de-atât!
Nu-s sigur că sunt, tată.
Nu există persoane în care să cred mai mult decât în voi.
Ne dor toate, dar rămânem.
Tocmai s-a afișat programul. Vara începe la ora 5:00.
Foc!
O, nu! Ora 5:00. Treziți-vă!
Treziți-vă!
E timpul să vă distrați în tabără!
ECHIPA MIGHTY DUCKS: SEZONUL SCHIMBĂRILOR
În regulă, prieteni. Se crapă de ziuă, să-i dăm drumul! Nu e minunat?
Da, sigur. O întrebare rapidă. Al cui e tricoul de pe mine?
Știți că locul ăsta a antrenat vreo 20 de tipi din Liga Națională.
Și trei femei din echipa SUA. Aș face ravagii în Satul Olimpic.
Cât de sexy sunt boberii?
- Bună, mamă! - Bună, Ev!
Două cafele. Nu judeca!
V-ați primit orarele? Verificați-vă telefoanele!
Nu mergem împreună?
- Serios? - Da, văd mulți necunoscuți.
- Măcar facem exerciții împreună. - Da.
Nu uitați ce a zis antrenorul!
Nu mai sunteți o echipă, sunteți un grup de copii
care se bat și rănesc reciproc, dar care se distrează.
Iată-i! Copiii pe care i-am invitat din greșeală.
Cu siguranță n-am fost mustrată din cauza asta. 'Neața!
Ce sunt astea?
Sunt brățări de performanță.
Monitorizează lucruri precum: minute de activitate, masă musculară,
algoritmi de agilitate. Inclusiv coordonarea dintre mână și ochi.
În fine, toate informațiile astea intră în sistem
și obținem Clasamentul jucătorilor în timp real.
Se afișează chiar acolo. E tare, nu?
Deci sunt propriul meu avatar? Continuă!
Prima jumătate a verii este despre antrenamentul individual. Bine?
Apoi se stabilește clasamentul și se aleg echipele pentru campionat.
Cine va câștiga campionatul va juca la demonstrația de vară
împotriva rivalilor noștri aprigi, Canada.
- Cea unde vin selecționerii? - Da.
Avem o zi importantă. Haideți!
- Bine, astea sunt destul de mișto. - Nu-i așa?
Deci vrei să spui că acel clasament este în timp real?
Iată-ne!
Super! Locul unu pe panou.
Da!
Hei, exerciții burpee! Haideți!
El e colegul meu de cameră. A aplaudat când ne-a trezit goarna de dimineață.
Sunt încă în top 20, 30, 70, 80... Frate!
Hei, măcar ai văzut cum e în top.
Oare dacă avatarul meu moare, mor și eu?
- Bună, scuze! - Bună treabă, genunchii sus!
Antrenorule... Antrenorule Cole? Bună!
- Bună dimineața! - Bună dimineața și ție!
Am o întrebare rapidă legată de orarele copiilor.
- Sunt mult mai intense decât credeam. - Nu mă surprinde.
Adică, înțeleg. Încerci să formezi asasini hochei,
dar chiar și asasinii au nevoie de o oră de pauză, știi?
Ca să-și adune energie pentru ucis.
Adică am fost și eu în tabere! Erau lejere.
Vopseam haine, aveam cai...
Era un tip drăguț cu care mă întâlneam în spatele grămezii de bălegar.
Sună distractiv. Ce poveste interesantă!
Dar asta nu e o tabără. Acesta este un institut
și copiii au vrut să rămână, însemnând că ne respectă programul.
Ești supraveghetoarea căminului, însemnând că te vei asigura
că atleții noștri dorm, mănâncă și se antrenează la timp. Bine?
Bine. Hei, îmi plac, cum le zice... Brățările prieteniei din iad?
Sunt brățări de performanță.
- Ei bine... - Da.
Nu știu ce să zic... Dumnezeule!
Ăsta este primul punct!
Haide, Nick! Dacă vrei să-l câștigi, trebuie să-i dai tare!
Hei, asta e energia! Bună energie! Alege un colț!
Stai, așteaptă!
Nu dai tot ce poți.
Lasă-ți greutatea pe vârful crosei! Maximizează flexarea!
Hei, da! Bună ajustare!
Mersi.
Da, se pare că suntem parteneri la acest exercițiu.
Bună! Sunt Nick. Sunt din Minnesota
și oamenii de acasă mă iubesc. Deci, fă ce vrei cu informația asta!
Prea mulă vorbărie! Treci la pământ și fă 20!
- Chiar aici? - Da!
Alunecoasă gheața asta, nu-i așa?
Unu...
În regulă, toată lumea. Eu sunt antrenoarea Jackie
și asta este forță și condiționare.
Acum o să vă spun o poveste amuzantă.
Cu vreo 17 ani în urmă
mi-am găsit nepotul de zece ani prins sub o mașină.
Pe vremea aia eram atât de slabă, încât nu puteam deschide nici un borcan.
Dar, în acel moment de criză,
corpul meu a reușit să-și uite limitările.
Am reușit să ridic acel automobil și să-i salvez viața acelui băiețel.
Acum locuiește în St. Louis și își conduce propria afacere.
Din apartamentul său.
Vinde ketchup habanero artizanal.
Care nu e atât de picant, deci e ketchup normal de opt dolari.
Nimeni nu cumpără chestia aia, deci îmi voi pierde investiția.
Ce vreau să zic este că e viu!
Și asta se datorează unui fenomen numit „forță isterică”.
Fiți atenți!
Bine.
Isuse!
Eu numesc asta „forță isterică statornică și controlată”.
Tu. Hai!
- Eu? - Da, tu.
Bun.
Să-i dăm drumul! Bun.
Aia e. Haide!
Haide!
Așa. Haide!
Haide!
Da. Cred că ține de priză.
Am nevoie de pudră, știți?
Hei, ascultă! Pe cine iubești?
Pe mamele mele?
În acest moment mamele tale sunt prinse sub un Chevy Impala din 1994.
- Ce o să faci? - Le salvez.
Da. Despre asta vorbesc. Haide!
Haide!
- Da, nu, nu pot. Nu pot face asta. - Hei! Nu-ți face griji!
Sunt deja moarte.
PERCEPȚIE
Butoane! Mă simt ca acasă.
- Mi-ar prinde bine niște jocuri video. - Greșit!
Aceste jocuri nu sunt jocuri.
Aceasta este Headspace. O sală de gimnastică pentru minte.
Aici câștigați un avantaj pe gheață.
Devenind puternici psihic.
Învățând cum să gestionați presiunea.
Aici faceți mușchi la creier.
Chestia asta RV este atât de reală!
Chiar zici că sunt pe gheață.
Tipul ăla pare nervos. Vine direct spre mine.
Da, prânzul!
Mi-e atât de foame! Am ars până la ultima calorie.
Corpul meu se mănâncă singur.
Haideți! Veniți cu toții!
Pun pariu că sunteți flămânzi. Cine vrea pizza?
O, da!
Da. Pizza este delicioasă.
De asemenea, e ca țigările pentru artere.
Sunt antrenorul Rufus și vom vorbi despre nutriția de recuperare de după sport.
Contează cei trei „R”. Realimentare, reparare și rehidratare.
Dumnezeule! Ăsta nu e prânzul. E o prelegere despre prânz.
Uitați, știu la ce vă gândiți:
„Antrenorule Rufus, nu ne putem răsfăța și noi?”
Dar nu vă temeți! Am grijă de voi.
Vă prezint bomboana naturii,
ignama!
- Frate, mă duc după pizza din gunoi! - Nu!
- Dă-mi-o! - Nu!
Omul meu din față, care vrea să întrebe ceva, spune!
Putem mânca în timp ce vorbiți sau puteți să tăceți și să mâncăm?
Nu-ți face griji! După asta veți fi liberi să mâncați
și să faceți ce vreți între 13:00 și 13:15.
Timpul acela vă aparține.
Apoi, desigur, după-amiază aveți Alergarea Mortului.
Ce?
Vreau să merg acasă.
Plec cu un avion
Nu știu când mă voi întoarce
Sper că niciodată, pentru că locul ăsta e nebunesc
Hei! Tu ești Jace, nu-i așa?
Eu sunt.
- N-ar trebui să fii la alergare? - Are loc chiar acum?
Scuze, asta înseamnă că o să am probleme?
Teoretic, treaba mea este să mă asigur
că toți copiii mănâncă, dorm și se duc la antrenamente la timp.
Dar dacă mă doare stomacul?
Atunci, nu mă deranjează.
Nu te temi că ajungi la coada clasamentului?
Nu. Adică hocheiul nu prea e pasiunea mea.
Și sunt aici doar pentru că mă obligă tatăl meu.
Serios?
Da, dar locul ăsta e oricum cam nebunesc
și directorul taberei e un pic nebun.
Mulțumesc!
Adică, înțeleg, tuturor ne place sportul, dar el exagerează.
Și chestiile astea pe le purtați și care măsoară tot...
Sunt ca brățările de arest, nu?
Literalmente brățări de arest.
Mi se pare că-și dă prea multă importanță, este...
Un tip foarte intens!
Parcă zice: „Am păr grozav, am început de barbă și multe reguli.”
Ai crede că la un moment dat se satură să se audă vorbind.
Și, cumva, tot continui.
Continui! Și o faci într-un mod minunat.
- Sigur. Jace, ai ratat alergarea. - Tocmai îi spuneam asta.
Da? Scuze.
O să mă fac că n-am auzit toate astea,
fiindcă știu că fiul meu se pricepe să stârnească.
- Ăsta e fiul tău? - Da.
Îmi place chitara, adu-o la concursul de talente.
- Avem un concurs de talente? - Nu.
Ce s-a întâmplat la alergare? Te-ai împiedicat?
Abia încercam.
Judecând după fruntea ta transpirată, se vede.
- Bine. - Evan, hei!
- Ești pe locul 22 pe panou, nu-i rău. - Mulțumesc.
Mai târziu țin un curs suplimentar pentru primii 20.
O tradiție începută acum câțiva ani.
Ține-o tot așa și poate reușești! Aș vrea să te văd acolo.
Mersi, dle antrenor! Mi-ar plăcea.
- Asta cred că a durut. - O să fiu bine.
Oare? Pentru că mă uit pe panou și văd că ești pe locul 64.
Locul tău ar putea fi bunica locului meu.
Ciudată insultă, dar sigur.
Dacă nu mă insulți la rândul tău, mă faci să par rău.
Ce se întâmplă?
Nu știu. Cred că nu mi-am dat silința în ultima vreme?
E din cauza genunchiului? Credeam că medicul a zis că e vindecat.
Da, nu e asta.
Cred că pur și simplu nu vreau.
Ce? Acum începi să mă sperii.
Da, știu. E ciudat.
Dar m-am schimbat de când cu Don't Bothers.
Și toată această tabără
mă face să simt că regresez.
Vara asta vreau să mă distrez cu prietenii mei.
- Asta e distractiv. - E o competiție acerbă.
E ca orice altă tabără în care am fost!
STEM, Model ONU, Puterea fetelor.
Puterea fetelor a fost acerbă?
O sută cincizeci de fete încercând să fie cele mai puternice? Gândește-te!
Oricum, încerc să ies din asta.
Doar scoate ce-i mai rău din tine.
Și ce? Ești supărată pe mine că mă descurc aici?
Nu. Fă-ți de cap! Doar că nu e ce-mi doresc.
Și ești norocos. Fiindcă, dacă aș fi vrut,
bunica asta te-ar fi distrus acum.
- Bine. Și-a revenit! - Da.
Hei, unde e Nick?
Nu știu, dar ultima dată când am verificat, era destul de în urmă.
- Bună, pot să intru? - Da, intră!
Voiam să-mi cer scuze.
Nu ar fi trebuit să vorbesc despre tine cu fiul tău,
nu că aș fi știut că e fiul tău. Oricum, n-a fost bine.
Ei bine, mulțumesc.
Sunt recunoscătoare pentru slujba asta
și, de obicei, sunt o persoană drăguță.
Ești foarte drăguță, mai puțin atunci când mă insulți.
Dar, acum, că suntem drăguți, ar trebui să spun că fiul tău...
se descurcă foarte bine.
- Crezi? - Da, sunt impresionat.
Mă bucur să aud asta.
Adică sunt o mamă singură, știi?
Am dedicat mult timp și efort pentru a-l aduce unde e acum, deci...
Da, înțeleg. Și eu îl am doar pe fiul meu.
Oricum, orice faci, funcționează, fiindcă avansează pe tabel.
Tabelul.
Să ghicesc, ai o problemă cu tabelul.
Nu, suntem drăguți,
așa că voi pleca în stil drăguț.
Dar trebuie să spun ceva.
Cred că tabelul le-ar putea face rău copiilor.
Tabelul e un instrument sofisticat de măsurare a potențialului în hochei.
Ce altceva măsoară?
Nu măsoară umanitatea sau inima.
Măsoară 12 lucruri diferite despre inimă.
Clasezi copiii unul împotriva celuilalt în fața întregii tabere.
Repet, nu este o tabără, ci un institut.
Alex, ăsta este sport. Jucăm pentru a câștiga.
Nu poți câștiga vara.
Știi, pari foarte obsedată de acest anotimp.
Deci, de ce nu-ți iei o înghețată
și mă lași să mă ocup de acest loc?
Și, când o să ai propria tabără, poți să faci ce vrei.
Deci recunoști că e o tabără.
Sof, am ajuns în top 20.
Cursul lui Cole? Unii din lista aia au rămas fără dinți.
Nimeni nu l-a văzut pe Nick de la alergare și nu-mi răspunde la mesaje. Deci...
Ai încercat unul dintre acele...
GIF cu animal drăguț? I-am trimis un pui de panda care cască.
Da, trebuia să funcționeze.
Nu știu, mi se pare că îl afectează locul ăsta.
Crezi că e bine?
Sunt sigură că e bine. Știi cum face când se supără.
Își sună mamele.
Probabil că e sub un pom, într-un apel video cu ele,
uitându-se toți la un pui de panda care cască.
Chiar cred că ar trebui să-l căutăm.
Problema e că în 15 minute are loc cursul lui Cole
și chiar nu pot să lipsesc.
Este important și sunt sigur că Nick e bine.
Bine. O să-l caut cu ceilalți.
Sofi!
Ar trebui să te duci. Vei întârzia la curs.
- Nick? Ești aici? - Hei, amice! Vrei o gustare?
Tocmai am făcut un mousse de ciocolată cu avocado.
De ce? Adică, nu, mulțumesc.
De ce?
Nick!
Începe să semene cu un film de groază
și refuz să fiu o victimă!
Nick!
Stai, de ce verific sala de sport?
- Nu e tipic lui să plece. - E pe-aici.
Nu ne-a scris...
Am verificat peste tot, nu știu unde să mă mai uit.
Nu Nick!
Ce? Cum puteți fi atât de calmi în legătură cu asta?
Nu suntem. Doar că nu știam că ești atât de apropiată de Nick.
- Ai vorbit vreodată cu el? - Da!
Sunt destul de sigură.
M-am obișnuit să fie mereu prin preajmă
și e liniștitor, da? E ca și cum ar fi hamsterul meu.
Și acum a dispărut, ca hamsterul meu.
Hei, prieteni, i-am găsit telefonul.
Oriunde ar fi, nu l-a luat cu el.
M-am uitat la videoul cu panda. Micuțul ăla e foarte somnoros.
- Unde ar putea fi? - Nu știu.
Stați, azi-dimineață nu se clasase în jur de locul 90?
Atunci, cum a ajuns la 52?
Dumnezeule! Aleargă!
Așa se sfârșește.
Slavă Domnului!
Da!
Totul este pregătit.
Și permiteți-mi să vă ofer fursecuri artizanale calde de bun-venit!
Ședere plăcută, dle Constantine!
Te pot ajuta?
Bună, mă întrebam dacă aș putea primi un fursec, vă rog?
Îmi pare rău, sunt doar pentru oaspeți.
Minunat, pentru că se întâmplă să fiu un oaspete care se cazează.
Pe ce nume s-a făcut rezervarea?
Da, ar trebui să fie în computerul dvs.
Va trebui să mi-l spui, ca să-l pot căuta.
Metoda tradițională de check-in. Îmi place stilul tău.
Este... Este Constantine.
Serios? Pentru că tocmai ce am cazat un Constantine.
Ce? Unchiul Dave e aici?
Da, am venit cu mașini separate. Voi lua fursecul.
Nu v-am convins?
Bine. Ascultă, cucoană, tu nu știi pe unde am fost,
iar eu nu știu unde mă duc.
Singurul lucru pe care-l știu e că am mare nevoie de acel fursec.
Bine. Voi menționa această interacțiune în review-ul meu.
Bine, stați jos, privirea sus! Păstrați distanța!
Antrenorule!
Bună! Vă puteți opri? Stop!
Bună!
Am avut dreptate.
Tabăra asta e o nebunie. Copiii fug.
- Ce? - Nick Ganz a fugit.
Ce?
Trebuie să te asiguri că atleții mănâncă, dorm și se antrenează la timp,
dar și că stau aici.
Nu da vina pe mine! Nu eu i-am pus într-un clasament!
Corect, brățările au GPS. Marni, unde e?
Se pare că e într-un un club de striptease.
A, nu. La un hotel.
Bine, mă duc să-l iau.
Nu, îl găsesc eu. Tu fă chestia asta stupidă!
Ce zi am mai avut, Earl! A fost o zi lungă.
Există un loc. La capătul străzii? Nu este un loc prea frumos.
Un loc unde ne pun să ridicăm lucruri grele.
Primești Sprite gratis dacă taci.
Am înțeles.
Nick! Dumnezeule! Aici erai.
M-ai găsit.
Sunt atât de fericită să te văd! Ești bine?
Păi, n-am bani, sunt în pantaloni scurți de alergare
și coapsele mele se lipesc de scaun, deci am fost mai bine de atât.
Care a fost planul tău, amice? Care a fost scopul?
N-am avut unul în afară de a scăpa din tabăra aia.
Până când am văzut că oaspeții de aici primesc fursecuri calde.
Acum am un vis nou.
Nu cred că aș supraviețui încă o zi în acea tabără.
Da, știu. Dar nu poți să fugi pur și simplu.
De ce nu? Nici nu credeai că avem ce căuta acolo.
Ce?
Asta ai spus. După întâlnirea de cunoaștere?
Ai spus că nu suntem destul de buni. Ai spus să fugim.
Frate, eu...
Îmi pare foarte rău.
Problemele mele cu acel loc n-au nimic de-a face
cu încrederea mea în voi.
Bineînțeles că am încredere în voi. Cred că tabăra aia e nebunească.
Nu cred că mă pot întoarce acolo.
Adică vreau să-mi petrec vara cu prietenii mei și iubesc hocheiul.
Dar acel loc mă sperie.
Știi, nu pot să cred că sunt pe cale să spun asta,
dar dacă singurul motiv pentru care nu te întorci e că ești speriat,
atunci, cred că ar trebui să te întorci.
De ce?
Nick, ești printre cei mai curajoși copii pe care îi cunosc.
Ai fost primul care s-a înscris în Don't Bothers, mai știi?
Chiar înainte de Evan. Și ai avut cele mai multe dificultăți.
Adică eram cel mai prost din echipă?
Nu, nu clasific copiii.
Spun doar că te-ai aruncat cu capul înainte,
ai muncit din greu și ai devenit mult mai bun,
și asta a cerut mult curaj.
Uite, dacă crezi că nu ai face față acelui loc,
verifică-ți brățara de performanță!
Am verificat-o pe drum. Ai alergat 14 kilometri până aici.
Forță isterică. A fost în mine tot timpul.
Nu știu ce înseamnă asta.
Uite, nu te voi forța să faci nimic din ce nu vrei să faci, bine?
Tu alegi. Rulota e afară.
Mergem la stânga, ajungem la aeroport. Facem dreapta, ne întoarcem acolo.
Mergem în față și intrăm într-un notariat, dar e alegerea ta.
Redactez un comunicat de presă în caz că lucrurile nu decurg cum vrem.
Ce iubea Nick?
Prieteni, știu că ne rugăm pentru cel mai bun scenariu,
dar, dacă dintr-un motiv anume, Nick nu se întoarce, pot să iau patul lui?
- Koob! - Haide!
- Serios? - Prost moment!
Nu pot dormi cu colegul meu.
Hei, uiați!
Da!
Mersi că m-ai ajutat, dnă Constantine.
Oricând.
Nick!
- Slavă Domnului! - Hei, ești bine?
- Ce faci? - Ne-ai lipsit, amice.
Să nu-mi mai faci asta, Nick!
Nu știam că-ți pasă atât de mult.
Da, tot va lăsa o vânătaie, dar simt dragostea.
Ne bucurăm să te vedem. Avem nevoie de tine ca să râdem când ne doare.
Îmi pare rău că nu am înțeles prin ce treci.
Vino încoace!
Și ți-am adus ceva ce te-ar putea înveseli?
Pucky! Ce faci, amice?
Ce? Nu poate omul să-și salute perna pe care doarme?
Dar pentru care nu simte nimic.
Nu te voi părăsi.
Hai să plecăm de aici!
Bună treabă! Mulțumesc.
Cu plăcere.
Te gândești să reîncepi cursul?
Nu.
Ei bine, vreau să spun că gheața stă acolo degeaba.
- O, frate! - Nu-i așa?
Chiar credeam că va fi bine.
Îmi pare rău. Mă simt oribil.
Bun. Nu îndrăzni să te schimbi, Morrow!
Subtitrarea: Diana Lupu