V předchozích dílech jste viděli...
Jak vám vychází ten výběr hráčů ze spodních pozic?
Měl bys tomuhle týmu dát aspoň šanci.
Je to opravdu skvělá parta.
Líbí se mi ten modrej proužek ve vlasech. Je drsnej.
Ty a zlobivej kluk? To by teda byla pořádná rebelie.
Chci být součástí tohoto týmu. Chci být Kačer.
Jejich praváci hrají nalevo a leváci napravo.
Cole to bere jako způsob, jak nás neztrapnit.
Evan, kterýho jsem znal dřív, by tohle nikdy neudělal.
Dovolali jste se do kanceláře Anaheimu Ducks.
Zanechte prosím vzkaz.
Zdravím, dostala jsem vaše číslo od Gordona Bombaye
a volám, protože potřebuju pomoc.
Ozvěte se mi prosím co možná nejdříve,
protože moje děcka potřebují pomoc s...
Hej, večeře už skončila?
No, večeře je v sedm. Teď je 8:30
a je tu uklízeč, takže...
Tohle je drsný místo.
Víte, opravdu mě udivuje, jak často ignorujete rozpis,
když je vaší prací dohlížet, aby se rozpis dodržoval.
Slyšela jsem jen „udivuje“ a pak jen...
Co se týká rozpisu, zítra je na turnaji volný den,
aby si děcka vybrala týmové kapitány.
Jo, jasně. Můžu vám říct, že nevyberou někoho,
kdo by chtěl soupeře zostudit hraním na slabší stranu.
- Vy to pořád řešíte? - Bylo to před 3 hodinami.
- Když už, naštvaný bych měl být já. - Vy?
Jo, EPIC zaručuje prvotřídní konkurenci.
A je mi líto, že to říkám, ale Kačeři to úplně nesplňují.
Pomalu se posouváme k vrcholu a stále zbývá spousta zápasů.
A byla jste si tak jistá, že pomůžete mému synovi.
Dnes ani nepřišel na zápas. Takže se zhoršuje.
Nezhoršuje se. Pomáhám mu s mnoha dalšími věcmi
a chce se do týmu vrátit. Řekl mi to.
Já jen říkám, že jste mě konfrontovala,
co tu děláme špatně.
Ano, ale já mám plán, jak to všechno zvrátit.
Zvrat se blíží. Mnoho zvratů.
Zavolejte mi.
ŠAMPIÓNI: NOVÁ HRA
Hele. Najednou už umí použít pravou ruku.
Omlouvám se za to, jak ten zápas probíhal.
Nepotřebujeme tvůj soucit. Dveře si umíme otevřít sami.
- Já je nepustím. - My přes ně nepůjdeme.
- Tak fajn. - Zrovna jsem jimi chtěl projít!
Vždyť jste říkali... Co ode mě chcete?
Už to jiskří.
Vážně o tom musíš mluvit?
Promiň, ale jiskří to. Já to neovlivním.
Vždyť jste se rozešli. Bylo to vzájemný. V čem je problém?
- Ahoj. - Díky.
Nemáš zač.
Trapný.
Ahoj.
Promiň. Nezachoval jsem se při té situaci s dveřmi dobře.
Neumím zvládat konflikty.
Proto nemůžu sledovat soutěže v pečení.
- To nic. - Jsi v pohodě?
Tohle místo je úžasný.
Hraju tady nejlepší hokej ve svým životě.
Měl bych být šťastnej, ne?
Ale ne. Ne.
Se Sofi jsem se rozešel,
s Kačery jsem si přestal rozumět, a když kolem mě
prošel Jace, chtěl jsem ho kopnout.
Začínám se ptát, jestli jsem toho kvůli hokeji neobětoval příliš.
Ano. Promiň. Vyklouzlo mi to. Omlouvám se.
Hele, jsi můj nejlepší kamarád a máš mou podporu.
Akorát ne před nimi, dobře?
To je něco jinýho. Celkově ale máš mou morální podporu.
Tak to asi dík.
Teď ti možná řeknu tvrdou pravdu, čemuž mý mámy říkají „bouřlivej pohovor“.
Protože bude pršet, ať se ti to líbí, nebo ne.
Tu volbu jsi udělal ty, je to na tebe.
Tým Dominance pravděpodobně turnaj vyhraje,
a pak budeš mít možnost hrát před skauty.
Já tam budu sedět a říkat si:
„Ty kráso, můj nejlepší kámoš hraje před skauty.“
Už ses vzdal hrozné hromady věcí. Nemáš jinou možnost než to dotáhnout do konce.
Máš pravdu. Máš pravdu. Teď je mou přítelkyní hokej.
Ne, nemůžeš randit se sportem.
Být kapitánem je víc než jen pocta.
To céčko na prsou bude na přehlídce talentů poutat pozornost.
- A skauti tyhle věci sledují. - Jo, sledují.
My tady v EPICu děláme věci trochu jinak.
Kapitána vybíráme až po několika prvních zápasech.
Tak můžete udělat kvalifikované rozhodnutí, kdo by měl být lídr.
Zůstanete tady tak dlouho,
dokud se nedohodnete na jednohlasné volbě.
Dobře? Tak jo, pusťte se do toho.
To by mělo být snadný.
Všichni víme, že to budu já, takže můžeme rovnou hlasovat,
abychom měli zbytek dne volno.
To je pravda. Všichni pro Lawrence?
Co je, kámo?
Já si nemyslím, že kapitánem by měl být Lawrence.
Měl bych jím být já.
Tak jo, děcka, koukejte. Vím, že včerejšek byl těžkej,
ale dnes máme vybrat kapitána týmu. To je hrozně vzrušující.
- Jupí. - No tak.
Připadá mi to jako volit kapitána Titaniku.
- Zatímco se potápí. - No tak, lidi.
Tohle je velkej okamžik. Když Evan odešel, přišli jsme o lídra.
Stali jsme se lodí bez kormidla, ale je čas to změnit.
Tohle je naše šance se přeskupit. Přiděláme kormidlo a vyrazíme.
Se silným kapitánem u kormidla můžeme dokázat cokoli.
Koobe. Možná bys měl být kapitánem ty.
Ne, ne. Pardon. Nečekal jsem, že to vyzní tak inspirativně.
Já nejsem váš člověk. Pokračujte.
Mohli bysme zpět povolat Evana. Kdo je vlastně Evan?
No, myslím, že by to měla dělat Sofi.
Myslím, že trochu předbíháme.
Nemůžeme vybrat kapitána dřív,
než začneme hrát pořádnej hokej.
Je na nás, abysme to zlomili. Nikdo jiný nám nepomůže.
- On nám pomůže. - Možná kromě toho člověka.
Tak jo, sbalte si všichni věci.
Pojedeme na neschválenou exkurzi.
Tak jo. Můžeme vyrazit?
Alex?
- Marni, ahoj. Co tady děláš? - Jen naháním kroky.
Deset tisíc kroků denně a dáš řídnutí kostí sbohem.
Co tu děláš ty? Počkat. Ty opouštíš kampus?
Ne.
Jen jsem se šla pokochat přírodou.
Dobře. Nechám tě při tom.
Fakt to vypadá, že odjíždíš.
Ne.
- Koučko. Můžeme se zastavit na limču? - Jasně.
- Tak asi jo. - Jejdamane. Jejdamane. Jejdamane.
Ne, ne, ne, ne. Kouč Cole zakázal opouštět kampus.
- Je to porušení pravidel. - Možná je to jeho pravidlo, ale ne moje.
A věř mi, že kouč by to podpořil.
Máme dnes úžasnou možnost se jako tým zlepšit,
což on vždycky říká, že chce,
takže když to vezmeš takhle, když mu o tom řekneš, tak ho vlastně neposlechneš.
- To je pravda. Já nevím. - Marni, tahle děcka potřebují vzpruhu.
Dolehlo na ně, že jsou věční outsideři.
Copak ty ses jako outsider nikdy necítila?
Každý den.
Tak fajn, ale já nedokážu udržet tajemství.
Neboj se. Nebude se ptát.
A kdyby jo, řekni mu, že jsme na dlouhém běhu.
Myslí si, že jsme pomalí a slabí,
proto pochopí, že jsme celý den pryč.
Počkat. Celý den? Kam jedete?
Sama jsi řekla, že nedokážeš udržet tajemství.
To je pravda. V tomhle jsi dobrá.
Díky.
Děcka, představuju vám Honda Center.
Neboli domovský stánek Anaheimu Ducks. Dokázali jsme to.
Docela vzrušující, co? Tenhle tým byl vytvořen
a tahle hala byla vybudována díky skupině dětí, jako jste vy. Pojďte.
- Jo! - Jo!
Jak jste to zařídila?
Doma v Ledovém paláci
mi dal Gordon Bombay číslo pro případ,
že tu narazíme na potíže.
Takové červené tlačítko pro případ nouze.
Naší hokejovou záchranou bude to, že se setkáme s trenérem Anaheimu Ducks.
To si děláte srandu!
Jsi v pohodě?
- Jo. Jo, jsem. - Pojďte, lidi.
Ty kráso.
LÉTÁME SPOLU
To je šílený.
Hele, Kačeři.
Tady jste. Zdravím. Jsem Gabe. Mluvili jsme spolu po telefonu.
Jo.
Jsem asistent asistenta ředitele pro styk s veřejností.
- Nic takovýho neexistuje. - Vtipálek.
Takže vy jste prý Mocní kačeři.
To jméno tady má zvuk.
Dostane se vám prvotřídní péče.
Tak jo.
To bohužel nezahrnuje setkání s koučem.
Cože?
- Co? - Jo, je mi líto.
Totiž, jde o to, že včera byla společná večeře vedení Anaheimu Ducks
s kuchařem s michelinskou hvězdou, který nepochopil situaci.
Naservíroval kačera.
Jo, takže kouč má teď drobnou PR krizi.
Můj přítel Gordon Bombay říkal, že vy to pro nás to zařídíte.
Vy to nechápete. Byl to celý kačer. Servírovaný i s hlavou.
Nechtěl jsem to říkat před dětmi.
Kouč se prostě cítí hrozně a chce to odložit
třeba na příští čtvrtek. Šlo by to?
My žádný jiný den nemůžeme. Ani dnes tu vůbec nemáme být.
To je mi vážně líto, ale...
Určitě nechceme, aby odsud Kačeři odešli zklamaní.
Proto tu máme nějaké kšiltovky Anaheimu Ducks, sladké puky,
pera ve tvaru hokejky,
se kterými se trochu nepohodlně píše. To všechno je pro vás.
Rád jsem vás poznal. Hodně štěstí. Kvak! Kvak!
Co dalšího bych vám o sobě řekl?
Moje úspěšnost střelby je děsně vysoká.
V bench pressu bych asi uzvedl všechny vaše rodiče.
Jednou jsem na letišti viděl Sydney Crosbyho a pokývli jsme na sebe.
On měl jasno.
Takže, lidi, je to jasná věc.
Možná jo,
ale jasno jsem měl i loni, kdy mě vyřadili z mýho starýho týmu.
Později mě prosili, abych se vrátil.
Taky bylo jasný, že novej tým, kam jsem přišel, nevyhraje ani jeden zápas.
Došli jsme do finále.
Abyste věděli, celou svou hokejovou kariéru čelím nepřízni osudu.
Důvod, proč tu jsem, je, že to chci víc než ostatní.
Pokud zvolíme kapitána jen na základě talentu,
nebudu mít proti AJovi šanci. Vím to.
Nepotřebuje nikoho z nás, aby byl skvělý.
Řekl to. Řekl to.
Jenže já dokážu uspět, jen když uspějeme všichni,
a o to budu usilovat jako kapitán.
Nikdy za vás za všechny nepřestanu bojovat. To slibuju.
- Wow. - Jaký wow? Ne, žádný wow.
On to řekl. Řekl, že jsem lepší. Jsem lepší.
Byl bych lepším kapitánem.
Jsme pro Evana?
Vypadá to, že to je nerozhodně.
- Jak to vyřešíme? - No... Zjistíme, kdo to chce víc.
Co souboj na výdrž?
- Jsem pro. - Pojďme na led.
Nebo přineseme led sem.
Tak jo, hoši.
Vítejte u souboje v ledové koupeli. U zkoušky vůle.
Kdo vydrží dýl, bude kapitánem. Souhlasíte oba s podmínkami?
- Ano. Tak se ukaž. - Jdeme na to.
Pro mě to není problém. Ledovou vodu mám v žilách.
Jo!
- Nemáte někdo časopis a pár svíček? - Jo.
Je to příjemný.
- Sluneční brýle? - Opalovací krém?
Můžu se začít opalovat.
Promiňte, děcka. Mám pocit, že jsem vás zase zklamala.
Ne, to neříkejte, koučko. Vždyť se podívejte, jak blízko jsme ke kluzišti.
Tohle je profi led.
Navíc máme kšiltovky.
Ty kšiltovky jsou boží. Jsou, jsou... Jsou na všechny velikosti.
A já snědl čtyři puky. Jsem docela spokojenej.
Ne. Ne, ne. Víte co?
Nepřišli jsme sem pro kšiltovky a dortíky. Hned se vrátím.
- Myslíte, že nám sežene klíčenky? - Počkat, kde je Jace?
Tady jsi. Všude tě hledám.
- Co se děje? - Nic.
Přestaň říkat, že se nic neděje. Na co se díváš?
To je jen můj tragickej kolaps.
- To je Honda Center? - Jo, stalo se to tady.
Na loňské přehlídce talentů.
Skauti z profi týmů, z univerzit, nejdůležitější zápas, co jsem hrál.
- Páni! - Jo. Vyrovnaný stav, 15 sekund do konce.
Chtěl jsem vyhodit puk ze třetiny, ale minul jsem,
a při zpětném nápřahu jsem...
Panebože.
Dal sis vlastní gól.
To je hrozný. Je mi to moc líto.
Odložím to.
Zkolaboval jsem. Víš? Po všech těch letech, pod vším tím tlakem.
- Může za to táta. - On už tvým trenérem není.
S námi je to jiné.
Nemyslíš, že bysme se měli vrátit dovnitř za ostatními?
Nedokážu tam dýchat. Mám od tam špatný vzpomínky.
No, můžeme si udělat dobrý vzpomínky.
Tady jsou kapitáni ze Soustředění, Snahy a Vůle.
- A co Kačeři? - Netuším, kde se nacházejí.
Jen mě zajímá, jestli si vybrali kapitána.
Jistě, jistě. No páni.
Víte, někdo možná říkal, že dnes šli na dlouhý běh.
Na běhání je skvělý den.
Je tam posekaná tráva, lehký vánek.
- Je teplo, ale ne moc teplo. - Co se děje, Marni?
- Alex s nimi odjela z kampusu. - Cože?
Dělala jsem, co šlo, a nemůžu za to.
- Děti z EPICu nemůžou. To je pravidlo. - Možná je to vaše pravidlo.
- Co? - Nic.
To řekla Alex, to na ni jste naštvaný.
- Kam jela? - To nemůžu, tedy...
Tohle prozradit můžu: odmítla mi to říct.
Dobrá, můžete jít.
- Tak jo, vyklidím si stůl. - Marni, vy nemáte padáka.
Děkuji.
Páni. To je jak na houpačce.
Dělám na tom, pane. Snažím se.
- Zdravím, Gabe. - Alex!
Sem smí jen zaměstnanci. Jak jste sem vnikla?
Lidi na mě křičeli, ale já se nezastavila.
Já prostě nevím, co mám dětem říct.
Jsme na hokejovém táboře, kde se nám nedaří
a oni tam nezapadli.
Já nevím, jak jim pomoct. Doufala jsem, že něco velkého,
jako setkání se skutečným koučem Ducks,
tu situaci zlomí, ale...
Omlouvám se. Vím, že to není váš problém.
Já jen prostě nevím, co mám dělat.
Podívejte, já s tím nic neudělám, protože nejsem kouč,
ale já Kačery znám. Pojďte se podívat.
Chodím se dívat na zápasy už dlouho.
Když jsem vyrůstal, byl jsem trochu jiný než ostatní. Trochu podivín.
Hrál jsem dost dlouho na píšťalu.
Takže tak.
Ale když jsem zjistil, že profesionální sportovní tým
byl pojmenovaný po dětech, co nezapadaly,
znamenalo to pro mě strašně moc.
Byli tam Bráchové tvrďáci, kteří se ničeho nebáli.
Byl tam tenhle, který vymyslel úplně nový způsob, jak udeřit do puku.
Russ Taylor, kluk z davu, který nehrál podle pravidel,
proto ta pravidla ohnuli.
Položil si puk na bok,
a tak vznikl puk smršť.
S tímhle pukem tady
dal Russ gól na juniorských Hrách dobré vůle.
Hráči se ho dotýkají pro štěstí pokaždé, když jdou na led.
- O puku smršti jsem slyšela. - Ne!
- To je jen pro hráče. - Jo, fajn.
Každopádně, když to zkrátím, oni vyhráli.
A vyhráli proto, že se rozhodli dělat věci jinak.
Víte, dívali se na věci neotřele.
Kačeři se nikdy nesnažili zapadnout,
nebo hledat něco velkého, co by jim pomohlo.
Snaží se myslet v malém. To dělají praví Kačeři.
Stačí, abyste u každého z těch dětí našla nějakou jejich skvělou
neotřelou zvláštnost.
Alex, chcete, aby vám pomohl kouč Kačerů,
ale vy jste koučkou Kačerů.
Zavolejte koučku, ať si ráčí všimnout
Všimnout
- Jsme bezradní a na štíru s vírou - S vírou!
- Nick Ganz, to jméno je oukej - Oukej!
- Mocní kačeři, ti změní hokej - Možná
- Pořád jsme ale v letu - V letu!
To my řekneme světu
Jo, jsme dole jako V, ale pořád letíme
Vždyť jsme Kačeři, tak se neopustíme
Sofi a Jace Nechci jim spílat
Ale byli sami a určitě se šli líbat
- Cože? - Děcka.
-Čauky. - Vemte si brusle.
- Sejdeme se na ledě. - Tak jo. Jdeme.
Nic to není.
- Nic. - Tohle je šílený.
Jo. Je to bláznivý, ale já se nevzdám. Nikdy.
Obětoval jsem toho tohle léto už hodně
a nedovolím, aby to bylo k ničemu.
Tohle je blbost.
Jo! Jo!
Super! Jo!
Ví někdo z vás, co je tohle?
- Hokejovej puk? - Tohle je puk smršť.
- Puk smršť. - Přesně tak.
Někdo mi připomněl, že původní Kačeři,
stejně jako vy, čelili týmům,
které byly považovány za lepší než oni.
Proto k hokeji museli přistoupit neotřele.
OFICIÁLNÍ ZÁPASOVÝ PUK NHL
Byl všude a nikde.
Nemůžu uvěřit, že to fakt vyšlo.
Proto chci, abyste dnes našli svůj vlastní vnitřní puk smršť.
Jste připravení na změnu?
Hranolko, říkal jsi, že tě tvůj bratr používá při tréninku střelby na přesnost.
Změníme to v tvou výhodu. Tak jo. Pal.
Pal?
Spadlo to tam.
- Gól! Nepřestávej! - Střílej dál.
Gertie, Same, vy dva jste nebojácní.
Zatímco staří Kačeři měli Bráchy tvrďáky,
navrhuju, abyste vy dva byli Sourozenci drtiči.
Gertie, ty jeď tam, Same, ty z opačné strany,
a setkáte se uprostřed. Zmáčknete ho mezi sebe. Jděte!
Jo, takhle.
Tomu říkám podlet. Kvak, kvak.
Koučko, chci dát gól.
Vždyť to je pro gólmana neotřelá věc, ne?
Ano. Skvělý nápad.
Tak jak mám začít? Co třeba...
To nebudou čekat.
Sofi, ty jsi střelkyně, ale měli bychom to zkombinovat.
Zaskočit je. Zkusíš dát puk smršť?
Jdeme na to.
Napal ho.
Pěkně. Pojďte sem, děcka. Pojďte sem.
Skvělá práce. Výborně.
Myslíte, že jsme připravení vrátit se tam a nakopat jim ty epický zadky?
- Jo, to jsme! - Počkejte, počkejte.
Ještě si musíme zvolit kapitána.
To je snadný.
Nominuju Jace.
Jace? Já... Ne, nemyslel jsem to tak. Totiž...
Ne, já to naprosto chápu. Taky tomu nerozumím.
Kapitánem má být ten, kdo miluje hokej víc než ostatní.
Jo, ale viděla jsi mě na ledě. Jsem marnej.
Ale jsi tady.
Vyžadovalo hodně odvahy vrátit se na tenhle led.
Víte, co se Jaceovi stalo loni na přehlídce talentů?
Stalo se to tady.
Život na tebe vyslal puk smršť. A přece tu jsi.
Je jasný, jak moc tenhle sport miluješ.
Jo, ale...
Jsem taky pro Jace.
Souhlasím.
Taky souhlasím.
Ruce k sobě.
Kačeři na tři. Raz, dva, tři!
Kačeři!
Hej, sehnal jsem pár kamarádů, kteří si s vámi zatrénují.
- To jsou skuteční Anaheim Ducks! - To jsou hezcí minikačeři.
- Ukažte, co umíte. - To snad ne!
- Panebože. - Tak jo!
Jo!
Pěkně!
Tak jo.
Jó!
Díky, chlape.
Hej, Morrowová! Vzala jste děti z kampusu? To pravidlo tu není bezdůvodně.
Jde o odpovědnost za děti. Vy si asi myslíte, že pro vás to neplatí.
Vybrali jste dnes vůbec kapitána? Jo? Koho?
- Jace. - Cože?
Někdy musíte porušit pravidla, abyste se dostal, kam chcete.
To bylo super.
- Třeba z tebe jednou bude skutečnej Kačer. - Jo.
Podívejme na něj. To je neuvěřitelné.
České titulky Jaroslav Heřmanský