Tidligere på The Mighty Ducks: Game Changers...
- Ga jeg opp for mye for hockey? - Din eneste mulighet å gå hele veien.
- Den som varer lengst i karet, er kaptein. - Dette er dumt.
Ja!
Som dere vet, begynner turneringen i morgen.
Det blir round-robin-format. Altså, de to øverste lagene møtes
for en mulighet til å konkurrere i sommershowet.
Vi må vinne resten av kampene bare for å komme til semifinalen.
La meg presentere Honda Center.
- Hva er det du ser på? - Mitt tragiske sammenbrudd.
Alt skjedde her. For mange dårlige minner.
Kanskje vi kan lage noen gode.
Broren din liker å bruke deg som målskive.
Vi skal utnytte det til din fordel.
Dere er Smash-søsknene.
Sofi, vil du prøve en knokepuck?
Jeg vil skåre.
Det er de ekte Anaheim Ducks!
Tror dere vi er klare for å dra tilbake og gi litt EPIC-juling?
Tok du med barna utenfor campus? Har dere i det hele tatt valgt kaptein?
Det er Jace. Noen ganger må man bryte reglene for å komme dit man ønsker.
- Der er du. Hater du meg? - For hva?
Det var jeg som tystet til trener Cole.
Som sagt er jeg elendig med hemmeligheter.
- Jeg tror det er greit. - For en tapper jente.
Du kunne fått sparken, og det ville vært min feil.
Cole sparker meg ikke.
Og du, en enslig mor, som trenger denne jobben så desperat.
Ja, jeg tror det ordner seg.
- Hallo. - Hei.
- Vel, frokost. - Bryter fasten.
Herregud. Dere kysset.
- Nei. Hva? - Jo, Alex.
Jeg har kjent trener Cole i mange år, og jeg har aldri sett ham slik.
- Alt han sa, var: "Vel, frokost." - Men ordene hans var fylt med iver.
Ok, vi gjorde det, men ikke si det til noen.
Jeg vet vi nettopp har blitt nære, men fortell meg alt.
Det var uventet, men fint.
Jeg tror ikke nødvendigvis det blir noe av.
Nei, du må gi det en sjanse.
Dere trenger en skikkelig date, og jeg skal ta meg av alt.
Jeg vet ikke om jeg skal ha en date. Jeg bor med 100 barn.
Det blir bare en middag. Noe veldig diskré.
Du trenger bare å dukke opp med en bedre behå. Hva sier du?
- Ok. - Ja. Ok, ha det.
Hallo. Oppdaterer bare listene for Fokuser-laget.
- Takk, Toby. - Ja.
- Noe mer? - Ja, jeg ville bare gratulere deg.
- For? - Ditt lille stevnemøte med trener Alex.
- Det var ikke... Jeg mener... Hvem sa det? - En herre sier aldri det.
Det var Marni.
- Det var ingen stor sak. - Så det betydde ingenting?
Det er ikke det. Men hva skal jeg gjøre? Ha en sommerflørt?
Jeg har ikke datet på årevis.
Heldig for deg at du kom til rett sted.
Dette er ditt neste trekk.
Du etterlater et spor av roseblader som fører til bobilen hennes.
Du vet, Dracarys.
Det er lukta. Det fungerer hver gang.
- Jeg må gå. - Det er ditt kontor.
Ja.
Ok, Utholdenhet, dere er ferdig. Neste er Dominer.
- Hvem er kapteinen min? - Det er meg.
Denne fyren døde nesten av nedkjøling for å få kaptein-K-en på brystet.
Han er gal. Respekt.
- Hei. - Hei.
- Står til? - Bra. Og du?
- Bra. Bra. - Bra. Bra, bra.
Dette er så morsomt, men jeg tror Marni fant det ut,
og jeg ba henne ikke si det til noen, men...
- Ja, Toby vet det allerede. - Er det sant?
Det var morsomt, for hun sa:
"Dere burde ha en middag. Jeg skal ordne det for dere."
- Det er morsomt. - Ja.
Vi kunne jo gjøre det.
- Vi kunne spise middag. - Ja. Jeg mener...
- Hvis ikke du... - Nei, jeg vil det. Ja.
Kanskje fredag? Når alle er på filmkveld?
Ja. Ok, bra.
Du. Hva handler filmen om? La meg gjette. Hockey?
Mer om brorskap med hockey som bakteppe, men jeg tar den.
- Skal vi ta et morsomt et? - Det var det morsomme.
Ok, Ducks. Deres tur.
Hvor er kapteinen? Jeg trenger kapteinen i midten.
Han er her.
Ok. Dette er det offisielle.
Jace, hva gjør du?
Jeg ville spurt dere om dere vil ta et morsomt et,
men jeg er redd for hvordan det vil se ut.
Kom igjen.
K-en hører visst hjemme der, min venn.
Ja, takk. Er Jace kapteinen deres?
Hadde aldri gjettet det. Trodde han hatet hockey.
Jeg også. Men han ble født på ny da vi dro til Honda Center.
- Dro dere til Honda Center? - Ja, bare en dagstur. Det var...
Når man tar med reisetid og venting,
var vi på isen bare i et par timer.
- Var dere på isen i Honda Center? - På jumbotronen også.
Ja, det stemmer. Men den er ikke egentlig så stor. Den er overhypet.
Får man plass til en jumbobrus i hånden, mister ordet enhver betydning.
Vi ses, Jace.
Er de offisielle nå?
Nei, ikke egentlig. De kysset bare én gang.
Har de kysset?
La meg se den K-en igjen.
Den står for karisma. Den fødte leder. Der.
Vi har kommet til siste runde med round-robin-spill.
De fire ledende lagene går videre til semifinalene.
Se på disse Ducks med 0-3, ledet av en Jace Cole med ny giv.
Heia Jace!
- Ja. - Få den pucken tilbake.
Få litt syltetøy. Smash-søsknene lagde pannekaker av den fyren.
Fries. Ikke lenger en siderett.
Gjør seg fortjent til hovedrett-status.
Avleder den til et mål og forsegler det.
Ducks bryter igjennom med sin første seier.
MIGHTY DUCKS 3 FOKUSER 1
Ja. Ta den.
Nok en stor seier for Ducks.
MIGHTY DUCKS 4 ANSVARLIGHET 2
Og det er tre på rad. Ducks er i fyr og flamme.
MIGHTY DUCKS 3 UTHOLDENHET 2
Det ryktes i leiren at Jace og Sofi er sammen.
Og jeg skal ikke kommentere det, for jeg er 52 år.
Så spennende å se Jace ta over denne kampen.
Er det nå vi endelig får se hans vakre skudd?
Kom igjen, kompis. Du klarer dette.
Ikke i dag.
Ja. Det er slik man gjør det på skakke.
- Den sjeldne avslutnings-knokepucken. - Heia Sofi.
Én, to, tre, Dominer.
Ingen er overrasket over at Dominer går til finalen.
De skal spille mot vinneren av Kjør på mot Ducks.
Hei, Ducks. Gåsa er løs.
Vent. Koob, keeperen, forlater målet.
- Prøver han å skåre? - Kom igjen, Koob. Du klarer det.
Bare den andre keeperen å slå. Nettet er åpent. Han skyter. Han skårer.
- Ja. Jeg skåret endelig. - Ducks vinner.
Vi skal til finalen.
Vi var tapere. Nå er vi vinnere. Det er bedre.
Ja. Men skuddprosenten min er 1000. Jeg vil aldri skyte igjen.
- Greit nok. - Hva skjer? Bra seier i dag.
- Takk. - Ja, dere også.
Utrolig at vi møter dere i finalen.
Ja, det blir helt klart rart.
Apropos det, vi burde gå på rommet mitt,
se noen kampopptak og pumpe ut noen knebøy.
Koob, må ikke du tilbake?
Nei, det går bra. Jeg kan være sammen med Sam og Nick.
Jeg har en sprø idé. Lyst til å bytte rom?
Så du kan være med lagkameraten din
og jeg kan flytte inn hos Ducks-guttene.
- Ja, det gir mening. - Ikke sant?
Ja, vi kan banke hverandre,
og Ducks kan være sammen og gjøre hva enn gutter som ikke trener, gjør.
- Ja, greit for meg. - Nick?
Jeg tror jeg glemte platen min på badet.
Mødrene tar livet av meg om jeg mister den.
- Hva? - Så ja. Beklager. Kan ikke.
Det er greit.
- Ja. - Dominer-romkamerater. Kom igjen.
Hei.
Så du vil ikke bli med? Bare 15 km før leggetid.
Slik vil du drømme om å løpe,
som holder pulsen vanvittig høy mens du sover.
Ellers takk. Men bare fortsett å gunne på.
- Du sier de kuleste kapteintingene. - Jeg vet det.
- Vegghockey. Kom igjen. - Ja.
Kom igjen, Mile.
Den som ruller pucken nærmest veggen, vinner.
- Hva vinner vi? - Stolthet.
Greit, la oss gjøre det.
Hei. Hva gjør du her inne?
Tenk at vi alle skal spille i mesterskapet.
- Hvorfor er alle tingene dine her? - Jeg og Koob byttet rom.
Jeg tror det ga mer mening for alle.
Så du er på rom med Lawrence? Ok.
Beklager. Jeg trenger bare et øyeblikk for å la det synke inn.
Forvandlingen er fullstendig. Jeg er ikke lenger Ducks-spiller.
Hva kan jeg gjøre eller bidra med?
Det er ikke stort du kan gjøre med at jeg mister alle vennene mine, men takk.
- Vennen. - Det er greit. Jeg er ikke Ducks-spiller.
- Bare en liten stund. - Nei.
Jeg vet ikke om de tar meg tilbake.
Tror bare jeg gjorde en stor feil, det er alt.
Trener Cole, småspiser.
Det er en kvinne jeg skal spise middag med
som har en uheldig innflytelse på meg.
Den dama høres kul ut.
Men om du bare skal spise vegetarchips,
har hun ikke fått deg over til den mørke siden ennå.
Gratulerer, forresten. Ducks kom seg til finalen.
Jeg spiser ordene mine.
Takk. Det er mer spennende enn middag.
Og Jace, jøye meg.
Jeg har aldri sett gutten mer fokusert i mitt liv.
Skulle allikevel ønske han skjøt pucken
og at jeg kunne hjelpe ham med det, men...
Jeg vet ikke. Hva du enn gjorde,
har han det blikket igjen, og jeg kan ikke takke deg nok.
- Han gjør det bra, ikke sant? - Ja.
Jeg er glad i ham, og jeg har prøvd så hardt, men jeg...
- Jeg roter det til. - Nei.
Så hva sier han om meg for tida?
Det er det med å føle press,
og noen ganger det med at du lever gjennom ham.
Klarte meg ikke som proff, så nå lever jeg drømmen gjennom ham?
Sannheten er at jeg ikke spilte så lenge jeg ville,
- men det var ikke fordi jeg var avdanket. - Hvorfor da?
Etter at Jaces mor døde,
trengte han faren sin.
Så jeg måtte slutte, og jeg hadde mye hockey igjen i meg.
Opprettet dette stedet som en måte å holde meg nær idretten på,
for å forsørge oss.
Tenkte det ville bli flott for oss begge, og det ble tydeligvis ikke det.
Han vet ikke noe av dette.
Og jeg vil ikke legge det på ham. Så ikke si det.
Selvfølgelig ikke. Det høres tungt ut.
Men du verden...
Jeg ser han vil spille hockey igjen,
og jeg skulle bare ønske at vi kunne komme dit sammen.
Jeg ser at Evan savner laget sitt også,
og ting er kaotiske med vennene hans nå.
Og det er nesten så vi skulle bytte dem tilbake til sine opprinnelige lag.
Ja.
Vi gjennomfører bytter her.
- Hva mener du? - Leste du ikke trenerveiledningen?
Jo, jeg tittet på den. Men hva mener du?
Kan vi bare bytte dem tilbake? Jeg vet ikke om de går med på det.
Det løser jo alles problemer.
Jeg skulle så gjerne se Evan lykkelig igjen,
og hvis du tror du kan få Jace tilbake... Jeg vet ikke.
Vi kan vel alltids lufte det for dem.
Ja, vi kan bare lufte det.
Det er slik jeg har øvd på å skyte i innkjørselen siden jeg var fem.
Du må fokusere på boksen, og ikke bekymre deg for nettet.
- Ok, din tur. - Greit, frøken Sjefete.
Jeg mener det. Du spiller flott. Vi må bare få orden på skuddet.
Ja vel.
Ok. La oss prøve igjen.
Jace, se på meg. Nå ser du på boksen.
Du fikser dette.
Kom igjen, Jace.
Rist det av. Det går bra.
- Det er greit. - Ok.
Jeg klarer bare ikke.
Mystiske skapninger. Kvinner.
- Hva? - Din store date i kveld.
Riktig.
Min erfaring er at en kvinne liker å vite at du er til stede.
Så det første jeg gjør, er å sitte,
venter et helt minutt mens jeg ser henne i øynene,
og jeg sier ikke et ord.
- Ok. - Se. Se. Kom igjen. Se.
Jeg må gå.
- Marni. - Ja?
Vi skal gjøre et bytte til finalen.
Du må bestille en Ducks-trøye til Evan Morrow.
- Vi skal få Jace tilbake til Dominer. - Store greier.
- Greit. Jeg skal sette i gang. - Takk. Ha det.
Der er du. Jeg har lett etter deg overalt.
- Hvorfor er du kledd slik? - Klesvaskdag. Det er normalt. Hva er det?
Er du opprørt?
Ja. Bytter du Jace mot meg?
Kom igjen. Nei. Hvor har du hørt det?
Jeg overhørte Cole og Marni snakke om
å skaffe Jace en Dominer-trøye og meg en Ducks-trøye.
Jeg fatter ikke at han snakker om det.
Vi hadde en samtale. Det var en idé vi skulle lufte for dere.
- Lufte? - Lufte. Du vet.
- Hvorfor det? - Fordi jeg trodde du ville bli glad.
- Hvorfor det? - Du sa nettopp
at du savnet vennene dine og trodde det var en feil å forlate Ducks.
Jeg kan ha sagt det eller ikke. Jeg vet ikke. Det er komplisert.
Men jeg vil ikke at du skal ta beslutninger for meg.
- Jeg tok ikke en beslutning. - Bare slutt.
Tror du det er popkorn til filmen i kveld?
Sannsynligvis. Men det blir luftpoppet.
Jeg tror de har gjær på dem. Det blir ille.
Beklager å bry deg og ødelegge all moroa du har med vennene mine.
Jeg vet ikke hva problemet er. Jeg er bare sammen med laget mitt.
Laget ditt? Ikke nå lenger. Foreldrene våre har byttet oss.
- Hva? - Vent. Alex, er det sant?
- Det er... - Jeg trodde du var annerledes.
Forskjellig fra de andre trenerne.
Jeg er det. Det var en samtale. Ikke en beslutning.
Selvfølgelig, så snart jeg begynner å like hockey igjen,
tenker faren min bare på seg selv.
- Nei, Jace. Det er ikke slik. - Jo. Det handler alltid om ham.
Det gjør virkelig ikke det. Han er veldig glad i deg.
Greit. Jeg vet at du ikke bryr deg om at jeg er Ducks-spiller. Men jeg gjør det.
Dere, jeg bryr meg. Selvfølgelig. Dere.
Vær så snill, jeg vil ikke bli byttet.
Jeg hørte du og Marni snakke om de nye trøyene,
og jeg vet ikke hvorfor mamma tok det opp.
Hun er svært overbeskyttende,
og hun tror ikke jeg fikser noe på egen hånd.
Evan, mora di kan ha tatt det opp,
men det var jeg som ivret for å få til byttet.
Hva? Hvorfor det? Jeg ble akkurat kaptein.
Jeg vet det, og det er flott.
Men jeg har jobbet så hardt og ofret så mye.
Og ting er ikke så bra med meg og vennene mine,
men jeg skal takle det.
Jeg vil bli på Dominer, og jeg vil gå hele veien med hockey.
La oss sette oss.
Du jobber veldig hardt.
Jeg har sett på deg hele sesongen, og det er imponerende,
men når det kommer til stykket, er kanskje ikke det nok.
- Hva er det du sier? - Du er god. Veldig, veldig god.
Men kanskje du ikke bør gi opp hele livet for å jakte på profesjonell hockey.
Du bør kanskje sette deg bak i den bobilen etter sommeren
og dra tilbake til livet med vennene dine.
Det er kanskje det beste.
Men det er greit om Jace gir opp hele livet sitt?
Det er litt annerledes med sønnen min.
Ja, han går gjennom en tøff periode, men han er...
- Han har... - Hva da? Talent?
Du har også mye talent.
Du har det. Men NHL-utsiktene er på et helt annet plan, Evan.
- Så du sier jeg har et tak? - Noen har et tak, ja.
Men man vet jo aldri?
Nei. Man vet aldri.
Men du tar feil. Og jeg skal bevise det.
- Hei. - Hei. Så fin du er.
Fikk du trøya trykket?
Ja, jeg vet det. Jeg var litt raskt ute der.
- Vi skulle jo begge lufte det. - Beklager. Jeg er en dårlig lufter.
- De hater oss. - Ja. Vi finner ut av det.
- Skal vi bare... - Ja. Helt klart.
Vær så god. Middag under stjernene.
Takk.
Så i kveld har vi stekt kylling
med grønn salat og bringebær-vinaigrette.
Saken er den.
Barna vet ikke hva som er best for dem.
De vet at de ikke vil bli byttet. Så jeg takker nei til byttet.
Jeg har endelig lest veiledningen, og jeg vet at jeg kan det.
- Ok. Vent litt. - Og litt varm focaccia.
Det jeg mener, er at ja, jeg var litt raskt ute,
men jeg tror allikevel at det vil gjøre barna lykkelige.
Sønnen din går tilbake til kompisene.
Min sønn kommer i gang med sommershowet igjen,
foran speiderne akkurat der han hører hjemme.
Hvorfor må han være på ditt lag for å komme foran speiderne?
Tja...
- Vi skal spille mot dere i finalen. - Ja.
- Begge lag kan vinne. - Ja. Klart det.
Hva betyr det?
- Vil du at jeg skal si det? - Ja, gjør det.
- Ser du for deg at vi taper mot Ducks? - Ja. Jeg gjør det.
Det vil bare ikke skje.
Ok, jeg tok feil. Jeg overvurderte deg.
Det er helt tydelig at du er den samme
konkurrerende, arrogante sportsfyren du var da jeg kom hit.
Du mener da du kom en halvtime forsinket med en pose pommes frites?
Ja, dere vil sikkert gjøre det topp i sommershowet.
Ok, greit.
Er det noen som vil ha en signatur-Marni-tini?
Jeg tror ikke det blir noe av, hva?
- Kanskje en annen gang. - Ok. Takk, Marni. Ses i morgen.
- Toby? - Jeg kom for å spionere på daten deres.
- Hva skjedde? - Det er over.
Så synd.
Og det er synd å kaste en så utsøkt middag.
Ja, du har rett.
Det er veldig godt. Det er bringebær-vinaigrette.
Hør etter, folkens. Vi bestemmer nå.
De voksne vil ha byttene sine. Drit i dem.
- For vi er et... - Lag.
Treneren har prøvd å rive laget i stykker. Vi aksepterer det ikke.
Det er en grunn til at vi er her. Fordi...
Vi holder sammen.
Vi flyr sammen. Vi har én kamp igjen for å vise alle hvem vi egentlig er.
- Og hvem er vi? - Og hvem er vi?
- Dominer. - Ducks.
Så når vi går ut dit i morgen, ikke spill for dem.
De bryr seg ikke om oss. Spill for dere selv og lagkameratene.
- Og spill for lagets renhet. - Renhetsmodus. Kom igjen.
"Ducks" på tre. Kom igjen, folkens.
-Én, to, tre. - Ducks.
-"Vinn" på tre. Én, to, tre. - Vinn.
Norske tekster: Marius Theil