PŘED 20 LETY
Musíš tomu dát čas.
Nemůžu.
Jen tomu musíš dát šanci.
Já vím, že jo, ale něco je špatně.
Mám z toho špatný pocit.
Říkali, že to tak bude,
pamatuješ?
Říkali, že se to bude zdát nelogické.
To říkal pan… tvůj manželský poradce.
Že aby manželství fungovalo, tak…
se zdá, že ho musíme držet zuby nehty
a být si ještě bližší, ale že někdy…
nám může odloučení dát na věc nový pohled.
Říkal, že to půjde, když budeme mít stejné cíle,
když to budeme oba upřímně chtít, ale Cindy nechce.
Předstírá, že jo, ale nechce.
Proč to říkáš?
Byl to jediný způsob, jak mu dokázat, že jsme se snažili.
Snažili co?
Zachránit to manželství.
Aby si mohl přiznat, že to nejde.
Takhle to on nebral. Šel tam s nadějí.
Jasně, že jo. Celé to byl jeho nápad.
Roky mě neposlouchal, snažil se řídit všechno, co dělám.
Konečně řeknu, že chci odejít a že odcházím…
- a najednou chce do poradny. - Cindi.
Aby někdo říkal mně, abych se snažila, abych byla šťastná,
že nemůžu na pláži nosit bikiny…
že nemůžu jít sama do obchodu nebo dělat cokoli sama.
Vždycky jsem ji podporoval, aby byla, čím chce.
Prý jsem jí nikdy nedal prostor růst.
Ptal jsem se: „Růst jak?“
Nikdy mi to neřekla.
Znám ji celý život.
A nevím, kdy jsem ji nemiloval.
Jsem láskou jeho života, protože tu prostě celou dobu jsem.
Byli jsme děti, které nevěděly, co dělají.
Měla jsi pravdu.
Říkalas mi, že jsme na svatbu moc mladí,
a já tě neposlouchala.
Debbie poslechla a já ne.
A měla jsi pravdu, jako vždycky, a teď tohle.
Nepřeháněj to tak.
To říkám jako někdo, kdo je na tvé straně.
Ty nechceš, abych byla šťastná.
Já…
ti chci zabránit v chybě, kterou už nebudeš moct napravit.
Což už skoro děláš.
Byli jste oba mladí.
A když Cindy přemýšlí nad tím, co si myslí, o co přišla,
je pro ni snazší z toho vinit tebe.
Je snazší říct, že jí stojíš v cestě
a že chce nový začátek, než aby život, který teď má,
proměnila na život, který chce.
Když si vybereme to, co chceme…
to, co teď cítíme…
místo toho, co jsme slíbili…
o čem jsme složili slib…
bude nás to pronásledovat po zbytek života.
Já bych teď brala cokoli, jen abych byla volná.
Klidně ať mě to celý život pronásleduje.
Chce rozvod. Ještě to neřekla, ale řekne.
Co budu dělat?
Je zmatená.
Je jen zmatená.
Můžeš mi aspoň říct, že chápeš, co říkám?
„Celým svým srdcem důvěřuj Hospodinu…
nespoléhej se na vlastní rozumnost.
Na každém kroku snaž se jej poznávat, on sám tvé stezky urovná.“
Tohle miluješ.
Máš ráda celou Knihu přísloví, ale…
tohle máš nejradši.
Protože je pravdivé.
On nás vede.
Bobby, ahoj!
Frank už šel do práce.
- Řekl ti, že tu bude? - Ne, věděl jsem, že nebude.
Říkal, že to nevadí, že můžu přijít kdykoli
a ty mi pomůžeš.
Jo, jasně.
Parkujeme hned vedle nákladních ramp.
Vždy je to osvětlené, ale i tak…
tři přepadení za posledních pět týdnů.
Jsem teď manažer, takže musím v noci zamykat.
Nevěděla jsem, že je to tak nebezpečné.
Cindi se o tebe musí celou noc strachovat.
Já bych se bála.
Konečně.
Tady.
Ne, že teď přepadneš benzínku nebo něco.
To určitě neudělám.
Ale díky za pomoc.
BOBBY SELLARS ZÁSTUPCE MANAŽERA
Krade léky z nemocnic.
A už za to byl ve vězení. I za pronásledování.
Všechno jsem to viděl. Chápu to.
Kolik zákazů přiblížení k různým lidem musí mít, než začnete dělat svou práci?
Teď se dívám, jaký donucovací prostředek bych mohl použít
v téhle konkrétní situaci, kterou tu máme.
Takže, John Meehan.
Probační úřednice má…
jako jeho současnou adresu Bayfront Avenue na ostrově Balboa.
Tam bydlíte taky?
Ano.
Dobře. Ale není uvedený v nájemní smlouvě.
Je to tak? John Meehan?
Ne.
Jak to víte?
Úřednice požádala o kopii smlouvy na potvrzení,
ale nemohl jí ji dát, protože nebyla na jeho jméno.
Vzhledem k jeho minulosti s ženami ji nenapadlo, že je to divné?
Napadlo.
Ve složce stojí, že plánovala neohlášenou kontrolní návštěvu.
Dobře,
až na to, že k tomu nedošlo.
Není jediný, koho má na starosti.
A adresu jí poslal v polovině prosince,
takže nejspíš ještě jen neměla čas.
Psali jste si spolu, když byl v base?
Ne.
Takže se to…
všechno seběhlo celkem rychle, když ho pustili.
Sešli jste se a dali dohromady?
Tohle si myslíte?
Myslíte, že se to hodí? Protože nehodí.
Nemyslíte, že moje matka už je z toho rozrušená dost?
Myslíte si, že sem přišla, aby se kvůli vám cítila ještě hůř?
A proto platí daně…
aby za vámi mohla přijít a vy jste ji ztrapňoval?
To si myslíte?
- To si nemyslím. - Dobře!
Promiňte.
Ale asi vám nebudu schopen moc pomoct.
Takže nemůžete udělat nic, že?
Chci říct, že jelikož už svůj dluh společnosti splatil,
je to jen grázl se špatnou minulostí,
který v Newport Beach zatím neporušil žádný zákon.
Nemůžu ho ani zadržet za to, že by se neohlásil na probační.
Cokoli má za lubem, je v tom dobrý.
Ale budeme si na něj dávat pozor.
Dám si na něj bacha.
- Jestli se o něco pokusí… - Až.
Až se o něco pokusí.
Hned ho čapneme.
Máte moje slovo.
Víc teď udělat nemůžu.
A co tohle?
Tam jsem navrhovala klub. John by si to mohl pamatovat.
- Jedu do lázní jen jako… - Tohle vypadá dobře.
Nechci vyhazovat peníze do vzduchu. Je to drahé, Ronnie.
Tak teda kam?
Nerozčiluj se k tomu všemu ještě ty.
Nemůžeš jít k babičce ani Treyovi, protože ví, kde bydlí.
A já už jsem z bytu pryč.
Ale pořád je do konce měsíce zaplacený.
Ale tam celá tahle blbá situace začala.
Co třeba jeden z těch apartmánů od Spectrum?
Znáš to?
Myslíš ta firemní apartmá?
Se závěsy ve sprše? Musíš tam i sama parkovat, mami.
Já vím.
Ale musím jít někam, kam bych normálně nešla.
Nechci vyčnívat a dělat to, co vždycky, aby mě John našel.
Měli bychom zaplatit hotově.
Možná bys věděla, kdyby ti sledoval kreditky, ale možná ne.
Pojďme najít bankomat.
JOHN HNED MI ZAVOLEJ
JOHN BOJÍM SE, ŽES MĚLA NEHODU
JOHN SESTŘIČKY TĚ PRÝ NEVIDĚLY
JOHN KDE JSI?
NBP POLICIE NEWPORT BEACH
Držím.
Panebože.
Není to tak zlé.
Alespoň tu nemusíš být navždy, ne?
Jo.
Super, tmavé a zatuchlé.
Víš, že nemají pokojovou službu, že?
To nevadí. Stejně nemám hlad.
Volalas do nemocnice?
Jo, mluvila jsem se sestřičkou.
Seděla přímo u Johna.
Nikam ho nepustí.
Prý má vysokou horečku
a sledují jeho imunitní systém po té operaci nebo co.
Snad zapomenou na dezinfekci.
Měla bych jít.
Dobře.
Budeš tu v pohodě sama?
- Jo. - Určitě?
Dobře.
- Kdyby něco, zavolej. - Dobře.
Díky, zlato.
Už mi to asi došlo.
Nechápu, kde jsi, Deb.
Nechápu, co se děje.
Možná jo. Ale…
nechce se mi věřit, že jsi zbabělec.
Slíbilas mi, že je to navždy.
Slíbili jsme si to.
No, asi jsi to nemyslela vážně.
Ale já jo.
To, co děláme,
definuje, kým jsme.
A já už vím, kdo jsi, Deb.
POSLEDNÍ VŮLE A ZÁVĚŤ
Aspoň se za mě modli.
Dobře?
Protože já se za tebe modlím.
Zkus to znovu.
Dva. Raz, dva, tři…
Vrať se zpátky.
Tak jo, pokračuj. Hned jsem zpátky.
- Haló? - Čau, mami. Tady Cindi.
- Ahoj. - Učíš celý den?
Jo, skoro.
Můžeš si dát pauzu?
V poledne? Nebo můžu jednoho studenta přesunout.
Ne, poledne je fajn. Jen ti chci říct, co se děje.
Tak jo. Nejez doma, něco dobrého nám uvařím.
- Tak ve 12. Mám tě ráda. - Dobře. Já tebe taky. Pa.
Cindi.
- Megan! - Promiňte, že jdu brzo.
Máma mě musela odvézt dřív, než…
To nevadí, zlato. Jen jsem čekala…
- To je máma? - Ne, Toby, to není.
Asi jsem ji špatně rozuměla.
Pošlu ji za tebou hned, jak dorazí, jo?
Zhoršila jsem to?
Protože se mi tak líbil?
Bylo tak pro tebe těžší vidět, kdo doopravdy je?
Ne.
Mami, já myslím…
že jsem nikdy neviděla, kdo doopravdy je.
To, co mi děti řekly…
to, co zjistily, je neuvěřitelné.
Já vím.
Nemůžu tomu uvěřit.
Ale víš…
něco jsem…
z něho cítila.
- Co? - Já nevím, že…
- v něm něco chybí. - Jo.
Upřímnost?
To je ono.
Smějeme se tomu.
Panebože.
Ale to, co jsem cítila…
nebylo nikdy o tobě, Debbie.
Myslela jsem, že tě miluje.
Já taky.
Pořád si to trochu myslím.
Je to šílené?
Ne. Protože jsi úžasná.
Jak by tě mohl nemilovat?
Já nevím.
Je lepší, nebo horší vědět, že…
to udělal i ženám před tebou?
No, víš…
Mě vlastně nic neudělal, jen lhal.
Ale lhát…
o tom, že byl ve vězení…
Já vím.
…sledoval ženy a…
Proboha. Není to ani doktor.
Co za člověka tohle udělá?
Co v něm musí být, aby něco takového udělal?
Já nevím.
No…
jak bys to mohla vědět.
Ale říkám si, že…
nikdo není bez hříchu.
A…
každý může být spasen.
To říkáš pořád.
Nikdo není dokonalý. Každý má něco.
Ale, Debbie, tys neudělala nic, aby sis tohle zasloužila.
Co jsi udělala,
že sis zasloužila, aby tě tak zranil?
Aby tě tak zradil.
- Já nevím. - Nic jsi neudělala.
Já vím.
Jste paní Hartová?
- Arlane Hartová? - Ano.
Můžeme dál?
Samozřejmě.
Neudělala jsi nic špatně.
Ale díky bohu, že jsi to zjistila teď a že už jsi od něj pryč.
Nezvládla bych přijít o další dceru.
To ne.
Jste doma sama, paní Hartová?
Ne,
vnuk se dívá na televizi. Je mu jedenáct.
O co jde?
Madam…
došlo ke střelbě.
Bobby?
Postřelili Bobbyho?
Madam, vaše dcera Cindi Sellarsová byla postřelena.
Jak špatně na tom je?
Je mi to líto.
Nepřežila to.
Váš zeť zastřelil vaši dceru
a pak zastřelil sebe.
Je mrtvý?
Ne, střelil se do hrudníku.
- Je v nemocnici, s policií. - Já…
Já…
musím…
Dobrý Bože,
pomoz mi, prosím.
Tohle sama nezvládnu.
Nezvládnu…
Pomoz mi.
Prosím tě, Bože, prosím.
To zvládnu.
Nejsem sama.
To zvládnu.
…pan Rogers?
Jste u nás.
Posaďte se.
Nejsem jen váš ředitel, jsem i…
Toby.
Ahoj, zlato.
A vy jste první, kterého povedu.
Něco se stalo.
…pochopte…
Něco strašného.
Zkažený dítě.
Proč je tu policie?
Přišli mi říct…
že tvůj otec
zastřelil tvou matku…
že je mrtvá.
Tvůj táta je v pořádku.
Taky se postřelil, ale je v pořádku. Není mrtvý.
Teď je v nemocnici.
To nic. To zvládneme.
Musíme být silní, hodně silní.
Bude to těžké.
Ale Ježíš nám pomůže.
A máme sebe navzájem a máme Jeho…
a zvládneme to…
všichni společně.
A…
Tak jo, já…
Musím jít…
zavolat pá…
zavolat pár lidem.
Tak se ještě dívej na telku, jo?
Já se pro tebe za chvilku vrátím, dobře, zlato?
…měl špatný hlas, jediný, který…
Můžu být silný s tebou, babi.
Musíte životu poslat správnou zprávu. Já…
Já vím, že jo, zlatíčko.
Dobrá zpráva je, že už jsi od něj pryč. Jsi tady, v bezpečí.
To je důležité.
Děkuju.
Něco z toho, co jsme o něm s Ronnie zjistili…
Je to podvodník.
Chtěl peníze na drogy a tak,
ale je víc než jen to.
Doopravdy chce, aby si ho lidé pamatovali.
Chtěl, aby ty ženy žily kvůli němu ve strachu,
to je šílené.
Na to bych se ho zeptal,
kdybych ho ještě někdy viděl.
Proč?
Ne, že by to někdy vysvětloval mně.
Já nevím.
Možná jo.
Říkal, že jedna žena byla jeho projekt.
Cítila ses tak?
Ne.
Ne, jen jsem…
si myslela, že mě miluje.
Takže je to pěknej lhář, co?
Určitě to tak z části bylo.
Musel něco cítit, aby o tom přesvědčil i ostatní.
Jako tebe.
Nikdy jsem úplně nepochopil…
to, co se stalo mámě.
Proč…
Proč jí to táta udělal.
Protože ji miloval až moc?
Někdy to pořád nechápu, víš?
Ale…
to s Johnem…
proč tyhle věci dělá…
v porovnání s tím se to zdá jednoduché.
Tady.
Deset minut.
Moc mě to mrzí.
Strašně mě to mrzí.
Když jsi za mnou přišel si promluvit o…
Už jsi věděl, že to uděláš?
Ano.
Sobě.
Chtěl jsem to udělat sobě.
Ne jí…
jí ne, nikdy.
Jak ti je? Tvůj…
Byl jsi…
To je jedno.
Pořád chceš zemřít?
Jo, ale…
nezasloužím si to.
Měl bych žít
a každý den svého dlouhého života na ni myslet.
Co Toby?
Má strach.
O tebe. O to…
kde jsi a co se ti asi děje.
Řekni mu, ať nemá. Řekni mu:
„Neboj se.“
Zabils mi dceru, Bobby.
Nenávidím, cos udělal.
Nenávidím to víc než cokoli jiného.
Ale miloval jsi ji.
To vím.
Bůh nám dal všechnu tu lásku k druhým.
Už dávno nám ukázal, kdo jsi.
Takže tě máme rádi…
pořád.
Všichni…
pořád.
Jak to můžeš říct?
„Zdaž se ukryje kdo v skrýších, abych já ho neshlédl?
V němž máme vykoupení skrze krev jeho…
totiž odpuštění hříchů…
podle bohatství milosti jeho.“
Deb, omlouvám se.
Moc mě…
- to mrzí. - Ne.
Nechci od tebe nic slyšet…
jenom…
to, co chci vědět.
Co chceš vědět?
Proč jsi to všechno udělal?
Slyšelas, co jsem řekl…
té chiruržce.
O těch drogách.
O tom programu na zvládání bolesti.
Není žádný…
Já jsem ten program.
Jsem závislý.
Pořád mám bolesti a nikdo mi nebyl nikdy schopný pomoct.
Říkals, že je to ze šrapnelu, který zabil v džípu chlapy, se kterými jsi pracoval
v Iráku.
- Já vím. - Říkal jsi…
že máš titul z ošetřovatelství a…
strukturované PhD, díky kterému jsi lékař.
Nejsi lékař, Johne.
Bylo snazší a pohodlnější, kvůli ega, ti říct doktor.
Ty jsi tak úspěšná,
- chtěl jsem být pro tebe dobrý. - Takže je to moje chyba,
- že jsi mi lhal? - Chtěl jsem být pro tebe dobrý.
Nejsi zdravotní bratr. Nejsi lékař. Nemáš ani licenci.
Ne, to není pravda.
Loni v říjnu jsem měl odvolání u kalifornské lékařské komise.
A dali mi podmíněnou licenci, jen pro tenhle stát,
abych mohl dál pracovat, než se to vysvětlí. Kdokoli ti to řekl,
tak nemá ty nejnovější výsledky od lékařské komise.
To mě nezajímá. Chci vědět o tom ostatním,
co se stalo předtím.
O čem ostatním?
O čem?
To mi řekni ty.
Ty papíry v šuplíku?
Dívala ses tam.
Viděla jsi, co tam mám. Panebože.
Jo.
Viděla jsem to. Co to je?
Moje ex, Tonia.
Měla poměr.
Rozvedla se, aby byla s ním.
Začal se nudit,
tak začala předstírat, že se mě bojí.
Požádala o zákaz přiblížení, jen aby byla zajímavá.
Těch zákazů přiblížení je tolik.
Ty nejsou moje!
Jsou to lidi s podobným jménem…
Tak proč policisté a právníci
i lidé, kterým se platí, aby takové věci zjistili…
říkají, že jsou tvé?
To se sebe ptám pořád.
Já nevím, možná ti lidé…
kteří to tam zadávají, to dělají špatně. Já nevím.
Ale když si to vyhledáš, všichni vyskočí.
Snažil jsem se, aby mě od nich právník oddělil, vymazal to.
To se dá, pokud máš na právníka, a to já neměl.
Je tu tolik dalších věcí, Johne.
Co ty policistky v Laguně?
- Prý ses je pokusil zabít. - No tak.
Nikdy nevznesli obvinění.
To, že někdo sepíše hlášení, neznamená, že se to stalo.
To nic není.
Když jednou něco uděláš, tak už po tobě jdou pořád.
Ty jsi ten špatný. Je to pro ně jednoduché.
Víš…
Nikdo je nezastaví nebo nekontroluje.
Poskládal sis zbraň?
Policie tvrdí, že našli nože,
našli kyanid.
Proč jsi měl kyanid?
Nechtěl jsem ti to říkat, protože…
tolik z toho…
co jsem si myslel, že jsem si způsobil sám
těma drogama…
tu necitlivost, brnění…
ztrátu rovnováhy, všechno…
ukázalo se, že je to z RS…
což se nedá vyléčit.
Takže…
jsem si řekl…
že kdyby to někdy bylo už moc,
tak by mi kyanid pomohl.
A pomohlo mi jen to, že jsem věděl, že ho mám.
Ale kdybych to udělal, nikdy bych nepotkal tebe.
Po tom, co mě kvůli Toniy zatkli,
když jsem čekal na soud…
jel jsem do motelu…
se svým kufříkem
a láhví…
vodky.
Ale neměl jsem dost velkou stříkačku,
takže jsem neumřel.
Vytuhnul jsem, spadl z postele
a probudil jsem se…
celý od krve, pořezaný tou flaškou,
a čekal, až mě někdo najde. Řekl jsem ti, že to byl šrapnel…
ale já jsem ten šrapnel.
Ty drogy…
ve mě vybuchují.
Nutí mě lhát, nutí mě krást…
a nutí mě ubližovat lidem, které mám nejradši.
Hlavně tobě.
Můžu ještě něco říct, než odejdeš?
Vždy, když jsem říkal, že si zasloužíš to nejlepší,
myslel jsem to vážně.
Jsi neuvěřitelná.
Lhal jsem. Lhal jsem o sobě, o své minulosti,
o své práci.
Ale ne o tobě.
Nikdy jsem nelhal o tom, jak moc tě miluju, Deb.
Zdravím, momentálně nemáme recepční. Ona…
S kým máte schůzku?
Jdu za Gregorym Reedusem.
To jsem já.
- Zdravím, Greg. - Jsem Arlane Hartová.
Jsem matka Cindi Sellarsové.
Jo. Já vím, kdo…
Nemůžu s vámi mluvit. Promiňte…
- Pane Reedusi. - Mrzí mě to, nemůžu.
- Pane, musíte mě nechat… - Asi jste zmatená, to je v pořádku.
Ale Lisa Usherová ze státního zastupitelství,
s tou byste si měla promluvit.
Vím, čí jste právník.
Dobře.
Tak…
proč jste tady?
Mami, to jsem já.
Ahoj, zlato.
Ahoj!
Ahoj. Přinesla jsem ti chai latte.
Děkuju.
Bože. V denním světle to vypadá ještě hůř.
Cos dělala?
Jen se snažím trochu pracovat.
- Dobrý. - Co to je?
To je GPS lokátor. Dala jsem ti ho na auto o Vánocích.
- Na moje auto? - Jo.
Kvůli Johna.
Pamatuješ?
Ne, to si nepamatuju.
Říkala jsem, že bychom to měly udělat,
a tys řekla, že jestli chci, tak můžu. Tak jsem to udělala.
Nemyslela jsem to vážně, Ronnie.
No, stejně.
Neukázalo to nic zvláštního, takže…
Zapomněla jsem to sundat, tak jsem to udělala ráno.
Děkuju.
Anulovala jsi ten sňatek?
Jo. Všechno jsem podepsala a…
Fajn.
A co závěť?
Změnila jsem ji a notářsky ověřila, takže…
Bože, kdo ti pořád píše?
No, nejsem v kanceláři,
tak se po mě pořád shání.
Jo. A když jsme u toho…
měla bych jít.
- Díky, že ses stavila, zlato. - Jasně!
Bylo to fajn.
Mám tě moc ráda.
Já tebe taky. Moc.
Jo, ale už mě moc mačkáš.
To bylo pořádné objetí.
No, mám tě ráda.
Tak jo, zatím. Nezapomeň, že ve tři máme videohovor s Terrou.
- Jo. - Tak se uvidíme pak.
Dobře. Díky za to chai.
- Ahoj. - Pa.
Madam.
Děkuju.
Kdy jste naposled mluvila s Bobbym
před tím incidentem?
To ráno, s Tobym byli u nás doma.
Kdy jste naposled mluvila s Bobbym
o stavu jeho manželství se Cindy?
Ve středu před tím. Tři dny před tím.
Jaký v tom rozhovoru byl? Jak se choval?
Byl tak rozrušený a brečel…
strašně moc.
Prostě…
cítil, že je mezi nimi konec, a byl tak ztracený.
Jak dlouho jste věděla, že mají v manželství problémy?
Když nám to Cindi řekla,
zdálo se, že už je to hodně špatné.
Ale když se mnou mluvil Bobby…
zdálo se, že ho překvapilo.
Byl úplně překvapený.
A chtěl to zachránit.
Protože ji miloval?
Strašně moc.
Tolik ji miloval.
A říkal vám něco z toho,
co udělal, aby se pokusil manželství zachránit?
Trochu změnil své chování.
Šel s ní za naším farářem.
Chodili do poradny, hodně dlouho.
Souhlasil s odloučením,
souhlasil, že prodají dům,
že budou žít odděleně, aby získali novou perspektivu a…
kvůli odloučení, které by upevnilo jejich lásku.
A…
mluvil se mnou.
Představte si muže, který musí žádat svou tchyni o pomoc.
A brečet před ní.
Fungovalo něco z toho, co udělal?
Ne.
Dělal to, protože si myslel,
že mu to pomůže udržet si Cindy. Ale…
Myslím si, že neměl ani šanci. A…
on si to pak uvědomil.
Jak jste před tím incidentem Bobbyho brala?
Měla jsem ho ráda.
Měla jsem ho moc ráda. Měl tak čisté srdce.
Celý jeho život se točil okolo Cindy a Tobyho…
a okolo práce pro svou rodinu, pro jejich společný život.
Co k němu cítíte teď?
Pořád ho mám ráda.
Máte ho ráda?
- Ano. - I po tom všem, co se stalo?
Bobby se mě ptal na to samé.
Protože je velmi těžké to pochopit, možná až nemožné.
Bobby udělal příšernou věc.
Tu nejhorší.
Nenávidím, co udělal.
A to jsem mu i řekla.
Ale…
kdyby byl při smyslech, nikdy by to neudělal.
Takže to, co udělal…
nemění to, co si o něm myslím.
Pořád ho mám ráda a…
odpouštím mu.
Protože mu chci odpustit.
Kvůli tomu, co vím.
Já vím…
že jeho srdce bylo plné lásky.
Jen se prostě…
dostal na scestí.
MAJETEK PACIENTA
NA ZÁKLADĚ SKUTEČNÝCH UDÁLOSTÍ,
NĚKTERÉ SCÉNY A POSTAVY JSOU FIKTIVNÍ.