Nakon epidemije smrtonosnog virusa u 21. stoljeću
ljudska populacija je svedena na manje od dva milijuna.
Svi preživjeli ljudi su slijepi.
Danas, stoljećima poslije, vid je ostao samo mit,
a pričati o njemu se smatra svetogrđem.
ALKENSKO SELO NA RUBU PAJANSKOG KRALJEVSTVA
Smiri se. -Paris. -Tu sam. Bog plamena se uzdiže.
Rođenje blagoslovljeno jutrom. -Osjećam vodu. Dođi.
Gdje si bila? -Zadržali su me.
Pukao mi je vodenjak.
Sad ću pjesmom izvući tvoje dijete na svijet.
Fixed by: BOTANICMAN
Glavica izlazi prva. To su dobre vijesti.
O, Maghra, osjećam malo uho. Poput skliskog pupoljka.
Dobro, dobro. -Budi jaka.
Samo ga izvuci. Majko... -Da, da.
Gdje je Baba Voss? -Baba Voss je zauzet.
Hajde, pij, pij. Ne trebamo veliku kladu.
Ovo je ženski posao.
Želim da moj muž prvi osjeti dijete. -Doći će uskoro.
Kakav je to zvuk?
Uskoro ćeš imati maleno, maleni život u svojim rukama. Misli o tome.
Paris, čujem ubojitu užad.
Zašto su uzeli ubojitu užad? Selo je napadnuto?
Naši Njušači prijavili su da dolinom stižu pljačkaši.
Muškarce s konjima i psima. U podnožju su planine.
Gdje mi je muž?
Baba? Baba Voss zapovijeda obranom.
Na oružje! Za mnom!
Na zidine.
Njušači, sanjajte vjetar.
Psi, konji i muškarci. Prolaze kroz blato i trsku.
Prelaze rijeku.
Prave dim od bukovine lovaca na vještice kraljice Kane.
Možda samo prate rijeku do druge doline.
Matal, slutnja. Kakve su im namjere?
Osjećam divljačke namjere u zraku. Divljačke i skore.
Ayure, koliko ih je?
Na desetke konja, a mnogi muškarci koračaju. Dvije stotine, možda više.
To nisu pljačkaši. To je cijela vojska.
Alkenny. Ovo je naš dom.
Mi smo jedno i borimo se kao jedan. Spremite se za bitku.
Ja, Baba Voss, prisežem da ću braniti Veliki plamen Alkena!
Veličanstveni plamen!
Slijedite, braćo, u bitku...
Slijedite me! -Gore. Podigni se.
Bože. -Gore. Hajde.
Tko nas napada?
Zacijelo neki nomadi, love robove. -Da?
Paris... Ako lažeš čut ću to.
Ništa ne pobjegne mojim ušima. Čujem kako ti se vrata zatvaraju u glasu.
Tvoj posao sada je da dišeš. Diši i tiskaj.
Čujem tajne. Što mi ne govoriš?
Kako bih znala bilo što? Ja sam starica.
Koja priča s pticama i čuje budućnost u snu.
Već tri noći sova doziva u noći.
Što kaže?
Kaže, "Dolaze lovci na vještice."
Lovci na vještice? Zašto bi došli ovdje?
Nešto mi govori da dolaze po tebe.
Rekao sam da odvežeš jebeno uže.
Hej! Rekao sam da smjesta odvežeš uže!
Odveži jebeno uže!
Dječak kojem treba poduka.
Tko je tamo? Pitao sam, tko je tamo?
Hej!
Tko je to? Tko je tamo?
Rekao sam da smjesta odvežeš uže!
Ja sam Tamacti Jun, Progonitelj vještica.
Običaj je klečati u mom prisustvu.
Oprostite mi, gospodine, no ja sam Gether Bax.
Ja sam vam poslao poruku da dođete ovdje.
Onda bih se ja trebao ispričati.
Dječak koji izdaje vlastito pleme zbog božjeg posla.
Doista sam taj. U tvojoj poruci stoji da imaš informaciju
u vezi čovjeka kojeg smo tražili.
Heretika kojeg je osobno kraljica Kane osudila na smrt.
Vraga koji je ubio kraljičinu sestru.
Samo mi reci što znaš o njemu.
Iz vaših objava znam
da postoji nagrada za informaciju koja vodi do njegovog hvatanja.
Nagrada će ti biti sljedeći dah, ako mi informacija bude korisna.
Treba mi grlo kako bih govorio.
Moje Ayure će čuti laž kao kad stopalo razbije led.
Prisežem da se led neće razbiti.
Govori.
Krajem zime u naše selo je došla žena.
Strankinja. -Polako.
Pronašli su je u grmlju bobica.
Rekla je da se izgubila u mećavi.
Tražila je da je primimo jer je bila noseća tri mjeseca.
Glavar našeg sela je rekao da će se pobrinuti za nju.
On ne može imati svoje djece, pa je oženio.
Od tada je s njim.
Reci mi nešto korisno. I brzo.
Nikad nije rekla tko je otac djeteta.
No kad je došla u selo...
nosila je ovu ogrlicu.
Simbol ljubavi. Na njemu je napisano ime.
Čitaj.
Jer, la, ma, rel.
Jerlamarel.
To je ime heretika kojeg tražite, zar ne?
U ovom trenutku, u selu na planini,
žena porađa to vražje dijete.
Ako sada napadnete selo,
žena i Jerlamarelovo dijete mogu biti vaši. -Gether Bax...
Reci mi kako je tvoje selo branjeno.
Ako pronađem ženu koja porađa vraga, možda te ostavim na životu.
Ako ne, i ti ćeš gorjeti.
Dječak ili djevojčica? -Dječak je. Dječak.
Deset prstiju na nogama, deset na rukama.
Par snažnih pluća. Sinjay. Sinjay. Mama.
Bog.
Zdravo, bebice.
Bravo, Maghra.
Bravo.
Nožica! -Nožica? -Dvije su.
Druga ide naopako. Sinjay, oštar nož.
Maghra, moram je brzo izvući. Udahni. Izdahni.
Udahni. Sad!
Baba!
Ilun!
Napuštaj zidine! Napuštaj zidine!
Napuštaj zidine!
Slutnja.
Osjećam snažnu mržnju. No tihu.
Ayura? -Konji dahću, kopaju kopitima šljunak.
Mnogo konja. Kriju se iza buke rijeke.
Konjica im je skoro netaknuta. -Žrtvovali su samo nekolicinu.
Znali su da moraju ostati iza. U selo!
Ova padina je jedini put s planine?
Klanci i litice su sa svih strana, osim ove.
Zato su preci odabrali ovo mjesto.
Mi smo jedini preostali Alkeni. A ja ću biti zadnji.
Da, da. Bože moj. Ovog puta je djevojčica.
Sinjay, Mama. -O bože, ne više.
Čula sam kako se zemlja trese. Jesam li to umislila?
Ne, nisi umislila.
Sinjay, svježu vodu.
Zakon Alkenny kaže da prvo ime koje čuju
treba biti ono njihovog oca.
Tako će znati u blagom dijelu svoje duše.
Nemoj reći Baba Voss.
To mora biti njihov pravi otac, ili će biti zla.
Jerlamarel. Tvoj otac.
Jesi li spremna reći mi nešto o njemu? O tome tko je bio?
Rekla sam ti. Bio je stranac.
Odlutala sam iz svog sela. Izgubila sam se u mećavi.
Sova mi tako nije rekla. -Nego što je rekla?
Ratnici su se vratili.
Baba Voss, žrtvovao si stijene? -Nismo imali izbora.
U dolini su lovci na vještice i polovica vojske kraljice Kane.
Lovci na vještice?
Ovdje nema vještica. -Arca.
Proglašavam početak sjednice alkenskog parlamenta.
Počujte. Zida više nema.
Nismo imali izbora. No neprijatelj je preživio u dolini.
Bog Plamena je poslao kišu, pa neće pokušati padinom po ovom vremenu.
Dakle, imamo vremena. -Za što? U zamci smo.
Na perimetru imamo ljude i zamke za medvjede.
Nategnut ćemo užad za njihove konje.
Moramo to učiniti prije prolaska oluje.
Vremena je malo. Pripremite se.
Baba Voss? -Ne, medvjed. Maghra, troje nas je?
Četvero vas je, Baba Voss.
Hajde, velika klado. Nemoj ih slomiti.
Dečko i curica. -Ostavit ću vas.
Ne. Ostani, Paris. Budi s nama.
Jesu li ih stijene svih sredile?
Dvostruki blagoslov. Bog Plamena.
Baba, jesu li ih stijene ubile?
Ne.
Kako ćemo onda preživjeti dan?
Ne znam. Imaju konje i pse.
A kad oluja prođe doći će po nas.
Cijeli život sam pokušavao pronaći mir,
izgraditi dom, imati ženu i praviti djecu.
U ovom trenutku barem imam dvoje od toga.
Jedan, dva.
I toliko bih ih volio...
kao što sam zavolio tebe, Maghra. Da. Od prvog trenutka...
Baba Voss, moraš doći. Glasuju bez tebe.
Jeste li nategnuli užad? -Nismo, Baba Voss.
Nastavili smo sa sjednicom parlamenta koju si sazvao.
Istaknuto je da lovci na vještice ne dolaze
ako ne vjeruju da ima vještica. Nikad nas nisu posjetili...
Dok nije došla ta kuja i izbacila svoj okot među nas.
Paris, moramo nešto učiniti.
Miruj. Sve je pod kontrolom.
Trenutak je stigao. -Kakav trenutak?
U noći kad nam te je stranac predao
ostavio je poruku na mom oltaru.
Od Jerlamarela.
Pripremi djecu za dugo putovanje. -Prošao je prijedlog da će nas možda,
ako predamo ženu i djecu lovcima na vještice,
pustiti na miru. Baba Voss, nemamo vremena.
Ta djeca ionako nisu tvoja. -U redu.
Moram se povinovati glasanju.
No bit će teško bilo komu odvesti ženu i novorođenčad
dolje niz planinu bez ruku i nogu.
Baba Voss, velik si čovjek, no nas je mnogo. Ne možeš nas sve ubiti.
Ne, no mogu ubiti prvih šest ili sedam.
Dakle, oni od vas koji žele biti među njima, istupite.
Moja oštrica je spremna otpremiti vas na nebesa. -Arca.
Intendant. Uz Babu Vossa sam!
Ilun. -Ayura.
Ubojita užad. Uz Babu Vossa sam.
Bow Lion. Ubojiti plesač. Uz Babu sam.
Belu. Ubojiti plesač.
Ja kažem, Baba Voss... odstupi.
Spustite oružje! Spustite oružje!
Svi smo Alkeni. Slušajte.
Osjetite. Kiša prestaje.
Lovci na vještice su na pola puta. Kad prepoznaju vještičarenje u selu,
cijelo selo mora gorjeti. To je njihovo vjerovanje.
Te bebe neće kupiti vaše živote. -A što predlažeš?
Vjerujete da smo ovdje u zamci. Nismo.
Postoji drugi put s planine. -Da, ako si ptica. -Ne! Postoji most.
Što? -Preko klanca. Onkraj dimnjaka. -Alkeni su na planini generacijama.
Nikad nije bilo mosta. -Sad ga ima, Sanjaru. -Tko ga je izgradio?
Čovjek. -Čovjek ne može izgraditi tako velik most.
Onda misli da je bog, jer nemam vremena.
Odakle znaš toliko? -Nemam vremena za to. -Zna jer je i ona vještica.
Ako sam vještica, onda sam vam jedina nada. -400 otkucaja srca daleko.
Oni koji ostanu gorjet će. Žene i djeca će biti silovani.
Čak i da nema mosta, klanac je blaža smrt.
Uzmite svoje stvari. -Znaš li put do mosta?
Da. Imaj vjere.
Maghra. Misliš li da ćeš moći hodati? -Da. -Da?
Da. -Idemo, ljubavi moja.
Uzmite svoje stvari. Samo ono što možete nositi i trčati s tim. Paris.
Reci mi, kako ćeš pronaći taj most? -Ostavio mi je upute.
Tko je "on"? -Pravi otac djece.
Baba Voss, budi div kakvog znam i prijeđi preko toga.
Ovuda! -Ne bismo trebali ići dalje.
Imaj vjere, Mama.
Nastavite dalje. Ne bojte se.
Ovdje je staza. Staza do mosta. -Ovo je ludost.
Nitko ne može izgraditi most koji može spojiti tu razdvojenost.
Konji udaljeni 100 otkucaja srca.
Požurite!
Spas! Čvrstina u praznini!
U red preko.
Dovedi mi Gethera Baxa.
U zraku sam. Čudo.
U zraku sam!
Požurite! -Ja ću.
Štapove preko užadi.
Bit ću odmah iza tebe.
Ja ću ostati i zadržati ih.
Rekao si da nema izlaza prema Sunčevom grobu. -Nema ga.
Samo prema ponoru, a znamo da je to sigurna smrt. -Čujem bebe kako plaču.
Dvoje novorođenih. Prema Sunčevom grobu.
Bože!
Maghra! -Dobro sam!
Most još drži!
Požurite. Čuvajte se. Brže
Ayure! Samo zvuk brze vode. Blizu.
Pustite pse!
Čvrsto. Čvrsto tlo!
Čvrsto tlo. Dođite.
Oprezno. Požuri.
Tišina.
Tiho, tiho.
Ne.
To je most. Gether Bax!
Pustite ga!
Na ovim planinama smo godinama. Nema mosta.
Osjeti!
Ti prvi. -Ne. Klanac je smrt.
Ostati je smrt. Hodaj!
Za njim, ljudi.
Odmaknite se!
Čekaj! Pomozite mi! -Tko je tamo?
Ja sam, Gether Bax!
Vi gadovi ste me ostavili!
Gether.
Uhvati moju ruku.
Heralde.
Poruka za kraljicu.
BRANA KANZUA PALAČA KRALJICE KANE
Idite. Želim moliti.
Oče... skriveni od nas...
čije moći osjećamo, ali ih ne možemo dotaknuti.
Tvoja volja boravi u ovom svetom mjestu.
Pruži nam danas svoju moć danu od Boga Plamena
i uzetu iz vode svete rijeke.
Vodi nas i očisti nam puteve.
Osudi one koji griješe protiv nas.
Daj nam plamen i dim.
Jer tvoji su tama, moć
i slava.
Za vijeke vjekova.
Amen.
Da?
Novosti iz Sunčevog groba, Vaše Veličanstvo.
Dođi.
Zasijao je svoje sjeme. -Tiho. Osjeti. Ja ću govoriti.
Vrag koji je ubio moju sestru, koji propovijeda herezu o Vidu,
kojem je dana moć svjetla, Jerlamarel,
ne samo da živi, proslijedio je svoj život.
Liječniče. -Da, Vaše Veličanstvo?
U načelu smo imali ovaj razgovor.
Ostanite mirni. Nije tajna da smo razgovarali.
Jednom sam vam postavila pitanje,
"Vjerujete li da se zle moći svjetla mogu prenijeti na dijete?"
Ne. Ne vjerujem da se mogu prenijeti na dijete. -Ne lažite mi.
Čujem to.
Troši toliko vremena.
Oprez, strah.
Budite jebeno iskreni! -Iskreno, ne znam.
Vaše Veličanstvo, Jerlamarel je jedan čovjek.
Posluživao nam je hranu u ovoj prostoriji.
Rođen je za roba, a te moći za koje vam je rekao da ih ima...
Možda je bio samo sluga koji je želio zadiviti svoju kraljicu
s pričama koje je čuo u kolijevki.
Imamo problema ovdje, u našoj prijestolnici.
Svete moći rijeke slabe.
Ljudi kažu da gubimo božju naklonost.
Možda je vrijeme da vratimo naše najbolje vojnike doma.
Na koljena.
Zaboravljate...
da je zlo svjetla nekoć skoro uništilo svijet.
Čovjek je upravljao s njim i izobličio i izmijenio božje namjere.
Šume su izgorjele. Zrak je bio ispunjen otrovom.
Gospo Zee, pošaljite vijest u zemlju Sunčevog groba.
Njihov zadatak više nije samo pronaći Jerlamarela.
Zadatak im je pronaći njegovu djecu
i dovesti ih k meni.
Danas...
smo prešli u novi svijet.
Čovjek koji je izgradio most kako bi nas doveo u njega
pokazat će nam put naprijed. -Paris, tko je taj čovjek?
Ime mu je Jerlamarel.
Nekoć sam ga dobro poznavala.
On je heretik.
Lovci na vještice su ga došli tražiti jer propovijeda određenu herezu.
Rekao mi je da ima moći koje bismo mogli zvati magičnima ili zlima,
no kaže da su ih nekoć skoro svi ljudi na svijetu imali.
Propovijeda da Božju kost koju koristimo kao oružje i alat
nisu stvorili bogovi, kao što su nam rekli.
Ni vječnu glatkoću koja nikad ne truli.
Ni ravne, uspravne planine Payana. Sve su to napravili ljudi.
Ljudi poput nas, koji su imali istu sposobnost kao on.
Jerlamarel je rekao da mi ne može objasniti.
Samo je rekao da ima moć vidjeti.
A ako slijedimo njegove upute, pronaći ćemo utočište.
Iza nas nema ničega.
Ako ima primjedbi, recite ih sad zbog boljeg puta naprijed.
Onda je riješeno.
Onkraj je rijeka.
Naši Njušači će sanjati njene vrbe.
30 dana i noći slijedit ćemo njen put.
Kada puta pokraj rijeke nestane,
ući ćemo u vodu da nas psi ne mogu slijediti.
Vođeni glazbom koju je Jerlamarel ostavio za sobom.
Ubrzo nakon toga
čut ćemo brzace vodopada visokog 20 ljudi.
A kroz taj vodopad je utočište.
Mjesto o kojem se nitko ne bi usudio razmišljati.
Mjesto na kojem opet možemo graditi
u miru i sigurnosti.
Kaže da su ovdje ljestve.
Arca. Idem prvi.
Ako može izdržati moju težinu onda može sve.
Baba, molim te.
Sigurno je!
Led, led, led...
Njušaču, što je pred nama?
Što nam je ostavio?
Sve.
Ovdje ćemo izgraditi naš novi dom.
Kao da je raj.
Ali, Baba... moraš znati...
bit ćeš poglavica plemena
koje se zauvijek mora kriti od svijeta i lovaca na vještice.
Znaj ovo. Jednog dana nas možda pronađu.
Moramo biti oprezni.
Fixed by: BOTANICMAN