Hoplaa!
Hoplaa-hei!
Ma tunnen su meloodia ikka ära.
Parem jalg on sul vasakust raskem.
Aga nüüd tammud sa ebakindlalt jalalt-jalale.
Varem sa seda ei teinud, olid paigal.
Elu, kogemused...
Need õõtsutavad mind küljelt-küljele.
Tere tulemast koju, Tamacti Jun.
Majesteet.
Minu kohus on täidetud.
Minu teenistus pidi kestma 20 suve.
Ja need suved on talveks saanud.
Kas sa tõid makse ja andamit?
Jah.
Vankriteljed ägasid mägesid ületades.
Sada vankritäit jumalaluud, vilja,
teemante kirveste jaoks, kirveid puude jaoks, orje.
Sa oled hea maksukoguja.
Aga sa pole nõidade leidja.
Igas külas kuulasin üle.
Aistijad ütlesid: "Jerlamarel? Ei, seda nime ma ei tea".
Ma pistsin põlema kõik valetajad.
Sa levitasid ta nime.
Tema leidmiseks.
Sa hakkasid ta prohvetiks?
Ajasid inimesed kokku, rääkisid tema võimust,
ütlesid neile tema nime, külvasid ta seemet?
Teie ülemnõialeidjana
tulin ma ette kandma, et vedasin alt oma kuningannat.
Ma lepin tagajärgedega.
Aga ma palun ainult seda:
hukkamise asemel altaril...
lubage mul endalt ise elu võtta...
sõdalase kombel.
Teie Majesteet, rahvas juubeldab.
Vanemad jagavad sõjasaaki. Aidad saavad täis.
Orjade turg on juba avamisel.
Meie kõige kiidetum kindral on tagasi.
Tamacti Jun?
Jah, see olen mina, Tamacti Jun.
Ma naasin saja vankriga, kuid vaja oleks olnud ühte rohkem.
Teie Majesteet, kuigi ta ei suutnud leida ühte meest, seda ketserit,
tuleb arvestada sadade inimestega, kes ta nime hüüavad.
Lord Dune, mine kõrge altari juurde.
Käsi inimestel koguneda, ma kõnelen nendega.
Ka mina juubeldan.
Tamacti Jun.
Jah.
Tunnustuseks 20 aastat kestnud lojaalse teenistuse eest
saad sa loa...
endalt ise elu võtta.
Hüvasti.
Lord Dune, miks sa ikka siin oled?
Te oleksite võinud ta ellu jätta.
Tamacti Jun mõistab oma äpardumist sinust paremini.
Väljas tähistavad nad oma hukku.
Üks mees on kadunud.
Ei!
Meie võim on kadunud!
Jerlamarel on jumal, kes teeb maailmas ringi sammudes uusi jumalaid,
kes teevad uusi jumalaid!
Tamacti Jun teab, mis on kadunud.
Mine.
Tamacti Jun! Tamacti Jun!
Tule. Ta on seal puu all.
Kes on kus ja mis puu all?
Kalkunid.
Mine ringiga ja aja nad minu poole.
Valmis?
Kuss, paps.
Katsu.
Ma tegin midagi.
Raamatutest, jahipidamiseks.
Kuula.
Ja õpi.
Pihta sain. Tule. - Mida?
Ma lugesin ühest raamatust kastis
midagi väga huvitavat inimeste kohta, kes varem Ameerikas elasid.
Mis on Ameerika?
See on alles algus, paps. Ma lugesin nii palju.
Õigete masinate ja piisava jõuga
võime teha relvi, mis on palju võimsamad sellest, mida ma just kasutasin,
et tappa tunni ajaga sada meest.
Ja neil olid ka pommid...
Nende "pommidega" sai terveid linnu õhku lasta.
Pooled su raamatusõnad ei tähenda mulle midagi.
Aga see kalkun?
Kalkun tähendab õhtusööki.
Ma võiksin iga päev käia.
Isegi hirvi jahtida.
Täpselt nagu Jerlamarel.
Sa mainisid hirvi.
Ja kuidas ma seda su emale selgitaksin?
Seda ütleb Kofun ka. Ta tahab varjata kõike, mida me õpime.
Sa tead, et ma naudin hirveliha.
Kalkuniliha mulle ei maitsegi.
See ajab une peale. - Ma tean, paps.
Mida sa teed?
Ma võiksin suvalisel hetkel ükskõik kelle tappa.
Nad ei teaks, mis neid tabas.
Nad peaksid seda jumalaleegi kättemaksuks.
Kuigi meie teame,
et jumalaleek on gaasikera 150 miljoni kilomeetri kaugusel.
See põleb ava... - Lõpeta!
Ta ei jätnud raamatuid relvade jaoks.
Kust sina tead? Mis põhjusel ta raamatud jättis?
Selgita, professor.
Lõpeta.
Kas sa mõtled sellest?
Millest?
Kuidas temaga kohtuda on.
Kui üldse kohtume.
See juhatab meid. Maailma pilt.
Vaata, ma sain juba aru, kus meie oleme.
Meie jõgi voolab suuremasse jõkke, mille nimi on Mississippi.
Ja siis...
See oli kunagi Pittsburghi linn.
Pittsburgh. - See oli...
Tööstuslinn, mis oli tuntud terasetootmise keskus.
"Ameerika ajaloost".
Meie isa jättis meile teadmised ja tarkuse kõigist inimkonna ajastutest.
Aga sina, Kofun, suudad selle igavaks muuta.
Vibud ja nooled on igavad.
Igav on lugeda ja mitte teha.
Hoplaa! - Hoplaa-hei!
Eile õhtul sündis laps.
Souter Baxil.
Aga laps polnud terve.
Laps polnud inimese kujuga.
Sest teie needsite mu ära, nõiad!
Te peaksite nad ära põletama,
mitte neile järgnema.
See, mis temast välja tuli, oli...
saatan.
Ja see on nende süü.
Laps ei sündinud sedasi needuse pärast.
Jumalaleek, tervita teda.
Laps sündis sedasi värske vere puudumise tõttu.
Kui nii vähesed on nii pikka aega koos,
läheb hõimu veri paksuks.
Me oleme mitu põlvkonda teadnud, et ilma uue vereta
sünnivad koletised.
Lihtne geneetika. DNA... - Kuss, Haniwa.
See laps on meile hoiatuseks.
Me peaksime hoiatust kuulda võtma.
Me peame ennast jagama ja jagatud olema.
Ei.
Me peame teele asuma ja festivaliga liituma, koletised minema tantsima.
Me oleme festivale põhjusega vältinud.
Mujal meid kütitakse.
Siin on turvaline.
Võimalik, et siin tuleks partnereid nutikamalt valida.
Vajadus on tõsine, Baba Voss.
Me oleme siin juba pikka aega värsket verd vajanud.
Ma ütlesin ei.
Neid inimesi on siin nii pikka aega hoitud.
Siin hoitud? Hoitud?
Neid on siin kaitstud.
Üks ei välista teist.
Eriti kui nii paljud neist kahtlevad,
kas me oleme siin neid nõialeidja eest kaitsmas
või sinu laste kaitsmiseks nende eest.
Nad on haiguste ajal rohtudeta olnud.
Nad on kaupa tegemata puudust kannatanud.
Nad on kõigeta olnud.
Ja kui sina keelad neil rännata...
siis hakkavad nad ise lahkuma.
Meie inimesed omapead liikvel.
Nad juhataksid nõialeidja kiiresti siia.
Siis oleks parem ise määrata, kus nad liikvel on
ja kellega kokku puutuvad.
Mida sa soovitad, kallis?
Ma tean teed festivalile.
Neil on rohtusid, kaupa ja värsket verd.
Haniwa ja Kofuni kaitsmiseks tuleb seda kohta kindlana hoida.
Ja kui see tähendab alkenite liikumise piiramist...
siis seda me ka teeme.
Ma kuulen, kui see tehtud on?
Jah, Teie Majesteet.
Kas see on tehtud?
Uudised Päikesehauast, majesteet.
Uudised?
Suur Jumalaleek,
võta minu säde oma leegi sisse
ja lase sellel kerkida sinu juurde.
See pole läbi.
Me läheme nädalaks. Festival on mõne päeva kaugusel.
Antia läheb ja ta on meist noorem.
Haniwa, ma ei riski sellega, et keegi su ande avastab.
Me oleme oma saladust 17 suve kaitsnud.
Kahtlusi äratades.
Me oleme osavad salatsejad, ema.
Mis mõttes?
Sa oled liiga noor oma seemne jagamiseks.
Me ei taha rõvedat seemet jagada.
Siis ole rõõmus, et maha jääd.
Miks peaksin ma pimeda mehe seemet tahtma?
Tule siia.
Ma ütlesin, et tule.
Miks sa sedasi räägid?
Ma ei tea. Vabandust.
Kuna ma armastan teid kõiki...
ja teie armastate mind,
eiran ma oma peas teatud hääli.
Sest ma tean, et sa ei valetaks mulle.
Õnneliku juhuse läbi sündisid sa nägemisvõimega.
Ära pea ennast paremaks, sest teised ei näe.
Ja raamatusõnad hoia endale, need sõnad on vahel õelad.
Ema, lilled mädanevad enne kohalejõudmist ära.
Need lilled on sulle tee peal nuusutamiseks,
et sul tekiks tunne tantsuga ühineda.
Kes ütles, et ma tantsin?
Sul oleks ammu aeg, Bow. Mina ja su isa tantsisime.
Ahelasse.
Baba? - Kallis.
Alkenid, rääkige meist kui koseinimestest.
Minevikust juttu ei tee.
Head rännakut.
Hei.
Haniwa.
Aeglasemalt!
Oleme ülatuult. Nad ei kuule meid.
Las jääbki nii.
Oled nüüd rahul?
Kofun.
Me näeme maailma.
Mis see on?
Äkki on see üks kohtadest, kust kosmoselaev Kuule startis.
Vaata seda ratast.
Ma pole nii suurtest autodest lugenud.
Tule enne pilkast pimedust.
Värske vill. Pehme kui siid.
Rõivaste parandus.
Ma olen Jumalaleegi preester,
mind jumalaluuna vormiva tule vend.
Jumala tahte täideviija.
Me oleme ehitanud selle leegitempli.
Me tõime põletamiseks nõidu.
Kõik nad mõisteti süüdi valguse väe omamises.
Nõialeidja on siin.
Vaadake...
Ei, see on midagi muud.
...kuidas me muudame valguse nõiad kuumuseks.
Palun.
Nad on pimedad.
Vaata nende silmi.
Nad põletatakse põhjuseta.
Lõpetage! - Palun.
Te eksite! Nad isegi ei...
Nõialeidja ei leidnud meid, aga tema sõnum jõudis kaugele.
Ta leidis jüngreid.
Lastel pole kunagi turvaline.
Lastel on kodus turvaline.
Kõigi arust on kodus turvaline...
kuni enam pole.
Appi!
Haniwa!
Tugev.
Noor.
Terve...
Seekord pole need lambukesed oma aia taga varjul.
Fethin?
Fethin!
Orjapidajad! Orjapidajad!
Mis on?
Seal on Orjapidajad!
Nad võtsid mu Fethini! Nad võtsid mu tütrekese!
Fethin!
Seal olid orjapidajad!
Emme, issi, ärgake. See olen mina.
Mida sa siin teed?
Ema, midagi halba vist...
Kus Kofun on?
Minu arust ta...
Minu arust ta viidi ära.
Kes viisid?
Ma arvan, et orjapidajad võtsid ta.
Mida sa enda arust teed?
Miks me peatusime?
Poiss otsustas puhata.
Tal on midagi viga. - Teen kindlaks.
Ei.
Ma teen seda ise.
Kui karjud, annan sulle nuga.
Kas te ei kuule, et ta on viga saanud?
Ta koperdab ja tõmbab mind kaasa.
Ära siis koperda.
Ei, palun! Ta on verine.
Kust sa tead?
Ma olen aistija.
Ma tunnen vere lõhna. Ja ta lonkab.
Minu klientidele ei paku ta jalg huvi.
Söakas poiss.
Selle eest saab hea hinna.
Liikvele!
Seal! Ma näen suitsu. Nad käivad mööda salveiteed.
Nad väldivad seda.
Teie, mitte minu jaoks.
Ma näen rada, mis neist maha jääb.
Jälitame neid sõdalastega. - Aega pole.
Tuleb vähe mehi. Ma pean nad tagasi saama.
Haniwa, näita teed.
Surmaputk. See on nende oma.
Oled kindel?
Täiesti.
MA OLEN ELUS TULE MÖÖDA RADA
Ema? Isa?
Siin on sõnum.
Kofun jättis sõnumi.
Mis sõnumi?
Kuidas ta sõnumi jättis?
Te peate mind uskuma.
Uskuma? Mis sõnumi?
Kofun kirjutas sõnumi ja ma saan seda lugeda.
Ei. Kuidas sa neid sõnu tead?
Kust sa tead sõnu "kirjutas" ja "lugeda"?
Kasti teadmised, ema.
Me avasime selle.
Õppisime lugema ja kirjutama.
Ja lugesime tema jäetud raamatuid.
Kes kasti avas?
Mina.
Mis sõnum see on?
Ema, ma... - Minu poeg on kadunud!
Ma tahan teda tagasi! Mis seal seisab?
Valvurid!
Istuge!
Mis su nimi on?
Kofun.
Minu nimi on Fethin.
Kas sa tõesti arvasid, et orjapidajad aitavad mind, kui ütled, et viga sain?
Olgu, võta heaks.
Ei, ma ei mõelnud seda nii.
Aitäh.
Ettevaatust. Palju kive.
Ema.
Kõik on kombes.
Jah.
Ma näen eespool hoonest tõusvat suitsu.
Kas tornid on jumalaluust? - Jah.
Nad hoiavad seal orje enne müümist.
Kui ma teda ei päästa, müüakse ta turul maha.
Kust sa tead, paps?
Ma tean seda kohta.
Sest minu isa oli orjapidaja.
Ja tema isa enne teda ka.
Ja mõnda aega olin mina ka.
Ära saa valesti aru, Haniwa. Sinu isa oli teistsugune.
Ära talle seda ütle. See pole tõsi.
Mind kasvatati aheldama ja piitsutama
ja peksma ja süütuid inimesi müüma.
Isa õpetas mind piinama.
Aga mina matsin selle osa endast maha ja selle mehe ka.
Sügavasse auku.
Aga nüüd pean tegema seda, millest lahti vandusin.
Mida?
Ta üles äratama.
Paps, ma tulen kaasa. Mul on vibu. - Ei.
Ei, mu arm.
Sa ei tohi näha, kes minust saab.
Ma toon Kofuni tagasi.
Ma saan sinu eest vägevat jumalaluud.
Vägevat jumalaluud.
Hoplaa-hei!
Mis see oli?
Sulge silmad.
Wech.
Suur Baba Voss.
Suur argpüks.
Suur...
ärakaranu.
Viimaks koitis minu päev.
Ja ma saan sinu pea.
Upokokohua.
Haere Mai!
Tõsta üles.
Paps, hoia alt!
Sinu poeg!
Ei...
Paps.
See olen mina.
Ema, see olen mina.
Ema, kõik on hästi.
Kofun? - Kõik on hästi.
Kofun.
Ema, kõik on hästi.
Kõik on hästi.
Haniwa. Haniwa.
Ma olen siin, ema. Kõik oleme siin.
Anna andeks.
Anna mulle andeks.
Andesta kasti pärast. - Las olla.
Anna andeks.
Ema?
Mag... - Ei.
Ema!
Ei.
Ema?
Kõik, mida me oma raamatutest õppisime,
ja kõik, mida me festivalil õppisime...
Kõik, mida oleme 17 suve jooksul õppinud...
Miski ei tekita soovi siit lahkuda.
Aga Haniwa?
Kuidas sinuga on?
Mees on surnud.
Paha mees...
aga siiski, ta on surnud.
Ma tapsin ta,
sest teadsin, et minu võimuses on ta karistamatult tappa.
Kõik, mida ma õppisin...
Kõik, mida ma lugesin...
Kõik see...
Kõik see tekitab minus soovi siit lahkuda.
Aga... Ema...
Ma kardan seda,
kes ma olen ja mida teha suudan.
Ja ma tahan sulle öelda, et armastan sind, ema.
Ja ma armastan sind, paps.
Ja kunagi võib mu suur suu valusalt kätte maksta.
Ei.
Ma tean juba.
Ma tean.
Ma tean sind.
Mu lapsed...
Sest ma teadsin teda.
Ja mul on aeg teile temast rääkida.
Jerlamarel.
Tõehetk on käes...
meie kõigi jaoks.
Ta oli hea mees.
Aga mõnikord saab võim headusest jagu.
Ma räägin teile temast.
Baba, kutsu Paris.
Ka tema peaks seda kuulma.
Tõlkinud Janno Buschmann