Chet-chet!
Chet-chet-chet!
Jag känner fortfarande igen din melodi...
...på det sätt din högra är tyngre än din vänstra.
Men nu byter du fot osäkert.
Så var det aldrig förut. Du var säker.
Livet, erfarenheter...
...drar mig från sida till sida.
Välkommen hem, Tamacti Jun.
Ers Majestät.
Min tjänstgöring är avslutad.
Mitt uppdrag skulle vara i 20 somrar.
Och de somrarna har blivit vinter.
Har du tagit skatt av folket?
Ja.
Vagnarna har rullat genom bergen.
Hundra vagnar. Gudsben, säd,
diamanter för yxor, yxor för ved, slavar.
Du är en bra skatteindrivare.
Men du är dålig på att hitta häxor.
I varje by där jag förhörde folk
sa siarna: "Jerlamarel. Nej, det namnet har jag inte hört."
Jag brände alla som ljög för mig.
Du spred hans namn.
För att kunna finna honom.
Var du en profet för honom?
Du samlade folk och berättade om hans makt,
berättade hans namn för dem, spred hans utsäde?
Som förste häxfinnare
måste jag rapportera att jag har svikit min drottning...
...och accepterar konsekvenserna.
Men jag ber om en sak.
Istället för avrättning på altaret...
...vill jag ta mitt eget liv...
...på krigares vis.
Ers Majestät, folket gläder sig.
De äldste delar upp bytet. Magasinen fylls.
En slavmarknad förbereds.
Vår mest upphöjde general har återvänt.
Tamacti Jun?
Ja. Det är jag, Tamacti Jun...
...som har återvänt med 100 vagnar när det borde ha varit 101.
Ers Majestät, hans misslyckande att hitta den här kättaren
måste vägas mot ljudet av hundratals som ropar hans namn.
Lord Dune, gå till högaltaret.
Säg åt folket att samlas. Jag ska tala till dem.
Även jag ska glädjas.
Tamacti Jun.
Ja.
Som tack för 20 års lojal tjänst...
...har du min tillåtelse...
...att ta ditt eget liv.
Farväl.
Lord Dune, är du kvar än?
Ni kunde ha beordrat honom att leva.
Tamacti Jun förstår sitt misslyckande bättre än du.
Där ute firar de sin egen undergång.
En enda försvunnen man.
Nej!
Vår makt är förlorad!
Jerlamarel är en gud som vandrar runt i världen och skapar fler gudar,
som i sin tur skapar fler gudar!
Tamacti Jun vet vad som har gått förlorat.
Gå.
Tamacti Jun! Tamacti Jun!
Kom. Han är här, under trädet.
Vem är var, under vilket träd?
Kalkoner.
Gå runt och driv dem mot mig.
Redo?
Tyst, pappa.
Känn.
Jag har gjort en sak.
Ur böckerna, för jakt.
Lyssna.
Och lär.
- Jag träffade. Kom. - Vad?
Jag läste i en av böckerna i lådan
nåt mycket intressant om folket som bodde i Amerika förut.
Vad är Amerika?
Det här är bara början, pappa. Jag har läst så mycket.
Med rätt maskiner och tillräcklig kraft
kan vi skapa vapen som är mycket mäktigare än det jag just använde,
som kan döda hundra på en timme.
Och de hade bomber...
Saker de kallade "bomber" som kunde spränga hela städer.
Hälften av dina ord är bokord för mig, och säger mig inget.
Vad sägs om den här kalkonen?
Kalkon betyder middag.
Jag kan gå ut varje dag.
Jag kan även döda hjortar.
Precis som Jerlamarel.
Hjort, säger du.
Hur ska jag förklara det för din mor?
Precis så säger Kofun. Allt vi lär oss vill han dölja.
Du vet att jag tycker om hjortkött.
Jag gillar inte kalkon.
- Det gör mig sömnig. - Jag vet, pappa.
Vad håller du på med?
Jag kunde döda vem som helst av dem när jag vill.
De skulle inte ens veta vad det var.
De skulle säga att det är Gudsflammans hämnd.
Fast vi vet att
Gudsflamman är ett gasmoln 150 miljoner kilometer bort...
- ...som brinner i yttre... - Sluta!
Han gav oss inte böcker för att vi skulle göra vapen.
Hur vet du det? Varför lämnade han böckerna? Av vilket skäl?
Förklara, professor.
Sluta.
Brukar du tänka på det?
Tänka på vad?
Hur det blir när vi träffar honom.
Om vi träffar honom.
Den här vägleder oss. Det är en bild av världen.
Titta. Jag har redan räknat ut var vi befinner oss.
Vår flod rinner ut i en större flod som kallas Mississippi.
Och sen...
Det här var en gång en stad som hette Pittsburgh.
- Pittsburgh. - Den var visst...
...en industristad känd för tillverkning av stålprodukter.
Goddens History of America.
Vår far lämnade alla tiders mänsklig visdom åt oss,
men du lyckas få det att låta långtråkigt, Kofun.
Båge och pil är långtråkigt.
Att läsa och inte göra är långtråkigt.
- Chet-chet! - Chet-chet-chet!
Inatt föddes ett barn...
...åt Souter Bax.
Men barnet var inte välskapt.
Det hade inte mänsklig form.
För att ni häxor förbannade mig!
Ni borde bränna dem...
...inte följa dem.
Det som kom ur henne var...
...en djävul.
Och det är deras fel.
Barnet föddes inte så på grund av nån förbannelse.
Gudsflamma, välkomna henne.
Det föddes så på grund av inavel.
När så få är tillsammans så länge,
tjocknar stammens blod.
Vi har vetat i generationer att utan nytt blod
föds monster.
- Vanlig genetik, DNA... - Tyst, Haniwa.
Det här barnet är en varning för oss.
Och vi bör hörsamma den varningen.
Vi måste sprida ut oss och blandas med annat blod.
Nej.
Vi måste gå ut och delta i festivalen igen och dansa bort monstren.
Vi har undvikit festivaler av en orsak.
Ute i världen är vi jagade.
Här är vi säkra.
Vi kanske bör vara lite klokare när det gäller att välja partner.
Behovet är stort, Baba Voss.
Nytt blod behövs här och har behövts länge.
Nej, sa jag.
De här människorna har kvarhållits här så länge.
Kvarhållits här?
De har beskyddats här.
Det ena utesluter inte det andra,
särskilt eftersom många av dem undrar
om vi försöker skydda dem från häxfinnarna,
eller skydda dina barn.
De har gått utan medicin när de har varit sjuka.
De har inte kunnat idka byteshandel.
De har fått vara utan saker.
Och om du förbjuder dem från att resa...
...kommer de att börja ge sig iväg ändå.
Vårt folk vandrande på egen hand i bergen.
De kommer att leda häxfinnarna hit på nolltid.
Då kanske är det bättre att ha kontroll över vart de går
och vilka de kommer i kontakt med.
Vad föreslår du, älskade?
Jag vet vägen till en festival.
Där finns mediciner, varor och nytt blod.
Det enda sättet att skydda Haniwa och Kofun är att hålla den här platsen säker.
Och om det innebär att ha kontroll över vart Alkennys går...
...så får vi göra det.
Säger du till när det är gjort?
Ja, Ers Majestät.
Är det gjort?
Nyheter från Solgraven, Ers Majestät.
Nyheter?
Stora Gudsflamma,
ta emot min gnista i din flamma
och låt den stiga upp att möta dig.
Det är inte över.
Vi blir borta en vecka. Festivalen är några dagsmarscher bort.
Antia ska gå, och hon är yngre än vi.
Haniwa, jag vågar inte riskera att nån upptäcker din gåva.
Vi har hållit vår hemlighet säker här i 17 somrar.
Inte utan att misstankar väckts.
Vi är bättre på att bevara hemligheter än du vet.
Vad menar du?
Ni är inte gamla nog att dela eller sprida er säd.
Vi vill inte dela äcklig säd.
Då borde ni vara nöjda att stanna här.
Varför skulle nån som jag vilja ha en blind mans säd?
Kom hit.
Kom hit, sa jag.
Varför pratar du så där?
Jag vet inte. Förlåt mig.
Eftersom jag älskar er alla...
...och ni älskar mig,
ignorerar jag vissa röster i huvudet...
...för jag vet att ni inte ljuger för mig.
Genom en tillfällighet föddes ni med förmågan att se.
Tro inte att ni är överlägsna för att andra inte kan se.
Och behåll era bokord för er själva, för ibland är de orden onda.
Mamma, blommorna hinner vissna innan vi kommer fram.
De är för dig, att lukta på efter vägen,
att hitta känslan att bli med i dansen.
Jag kanske inte dansar.
Det är hög tid, Bow. Din far och jag dansade.
Ställ upp er på led.
- Baba? - Älskade.
Kom ihåg, Alkennys, låt oss bli kända som "vattenfallets folk".
Prata inte om det förflutna.
Ha en god resa.
Du...
Haniwa.
Sakta ner!
Vi är i lovart. De hör oss inte.
Jag vill att det förblir så.
Är du nöjd nu?
Kofun.
Vi ska se världen.
Vad är det där?
Kanske en sån där plats där rymdskepp lyfte och for till månen.
Titta på det där hjulet.
Jag har inte läst om så stora bilar.
Kom, innan det blir för mörkt.
Nyspunnen ull. Fin som silke.
Trådar att laga kläderna med.
Jag är Gudsflammans präst,
broder till elden, som formar mig som gudsben.
Den som utför Guds vilja.
Vi har byggt detta lågans tempel.
Vi har tagit hit häxor som ska brännas.
Alla har dömts skyldiga till att ha ljusets makt.
En häxfinnare är här.
Skåda...
Nej. Det här är nåt annorlunda.
...när vi förvandlar ljusets häxor till hetta.
Snälla ni.
De kan inte ens se.
Se på deras ögon.
De blir brända för ingenting.
- Sluta! - Snälla.
Ni har fel! De kan inte...
Häxfinnaren har missat oss, men hans budskap har förts vidare.
Han har fått lärjungar.
Barnen kommer aldrig att vara trygga.
Barnen är trygga där hemma.
Alla tror att de är säkra hemma...
...tills de inte är det.
Hjälp!
Haniwa!
Stark.
Ung.
Frisk...
För en gångs skull är inte fåren inhägnade.
Fethin?
Fethin!
Slavhandlare!
Vad är det?
Det finns slavhandlare här!
De tog Fethin! Min lilla flicka!
Fethin!
Det var slavhandlare!
Mamma, pappa, vakna. Det är jag.
Vad gör du här?
Mamma, jag tror att nåt hemskt...
Var är Kofun?
Jag tror att han...
...har blivit tagen.
Av vem?
Av slavhandlare, tror jag.
Vad håller du på med?
Varför stannar vi?
Pojken tänkte ta en paus.
- Det är nåt fel på honom. - Det ska jag ta reda på.
Nej.
Det ska jag.
Om du skriker, sprättar jag upp dig.
Hör ni henne inte? Hon är skadad.
Hon snubblar, och därför snubblar jag.
Snubbla inte.
Nej, snälla! Hon blöder.
Hur vet du det?
Jag är en Sniffare.
Jag känner blodlukten. Och hon haltar.
Det är inte hennes fot mina kunder är intresserade av.
Han är orädd.
Han kommer att ge ett bra pris.
Gå!
Där! Jag ser röken. De följer Salviavägen.
De kommer att avvika från den.
För dig, men inte för mig.
De lämnar ett spår. Jag kommer att se det.
- Jag samlar krigare. Vi följer efter! - Vi hinner inte.
Det kommer bara några få. Jag vill ha dem tillbaka.
Haniwa, visa vägen.
Odört. Deras.
Är du säker?
Absolut.
JAG LEVER FÖLJ STIGEN
Mamma? Pappa?
Det finns ett meddelande här.
Kofun lämnade ett meddelande.
Vilket meddelande?
Hur kunde han lämna ett meddelande?
Ni får helt enkelt lita på mig.
Lita på dig? Vilket meddelande?
Kofun har skrivit ett meddelande och jag kan läsa det.
Nej. Hur kan du känna till orden?
Hur kan du känna till "skrivit" och "läsa"?
Det är kunskap från lådan, mamma.
Vi öppnade den.
Vi har lärt oss läsa och skriva.
Vi läste alla böcker han lämnade åt oss.
Vem öppnade lådan?
Det gjorde jag.
Hur lyder meddelandet?
- Mamma, jag... - Min son är borta!
Jag vill ha honom tillbaka! Nå, hur lyder det?
Vakter!
Sitt ner!
Vad heter du?
Kofun.
Jag heter Fethin.
Trodde du att slavhandlarna skulle hjälpa mig för att du sa att jag var skadad?
Okej, glöm det.
Nej, jag menade inte så.
Tack.
Försiktigt! Många stenar.
Mamma.
Jag klarar mig.
Ja.
Jag ser rök från en byggnad längre fram.
- Är tornen gjorda av gudsben? - Ja.
Det är där de håller slavarna innan de säljs.
Om jag inte får tag i honom nu, säljs han på marknaden.
Hur vet du det, pappa?
Jag känner igen stället.
Min far var slavhandlare...
...och hans far före honom.
Ett tag var jag det också.
Det är inte som du tror, Haniwa. Din far var annorlunda.
Säg inte så. Det är inte sant.
Jag uppfostrades att kedja och piska
och slå och sälja oskyldiga människor.
Han lärde mig tortyr.
Men den delen av mig, den människan, har jag begravt...
...djupt i ett hål.
Men nu måste jag göra nåt jag svurit att aldrig göra.
Vadå?
Väcka upp honom.
- Pappa, jag följer med. Jag har min båge. - Nej.
Nej, vännen.
Du får inte se vad jag kommer att bli.
Jag ska rädda Kofun.
Jag får bra betalt för dig.
Mycket bra betalt.
Chet-chet!
Vad var det?
Blunda.
Wech.
Den store Baba Voss.
Den stora fegisen.
Den store...
...desertören.
Äntligen får jag hämnd.
Och jag ska ta ditt huvud.
Upokokohua.
Haere Mai!
Ta upp det.
Pappa, se upp!
Din pojke!
Nej...
Pappa.
Det är jag.
Mamma, det är jag.
Mamma, det är bra nu.
- Kofun? - Det är bra nu.
Kofun.
Mamma, det är bra nu.
Det är bra nu.
Haniwa.
Jag är här, mamma. Vi är alla här.
Jag är ledsen.
Jag är så ledsen.
- Förlåt för det där med lådan. - Det är bra.
Förlåt mig.
Mamma?
- Mag... - Nej.
Mamma!
Nej.
Mamma?
Allt vi har lärt oss ur böckerna
och allt vi lärde av festivalen...
Allt vi har lärt oss under 17 somrar...
Inget av det får mig att vilja fara härifrån.
Och Haniwa?
Vad säger du?
En man är död.
En ond man...
...men ändå död.
Jag dödade honom,
för jag visste att jag kunde göra det utan att bli upptäckt.
Allt jag har lärt mig...
Allt jag har läst...
Alltsammans...
...får mig att vilja fara härifrån.
Men, mamma...
...jag är rädd för...
...vad jag är och vad jag kan göra.
Jag vill bara säga att jag älskar dig, mamma.
Och jag älskar dig, pappa.
En dag kan min lösmynthet få mig bränd.
Nej.
Jag vet redan.
Jag vet.
Jag känner dig.
Mina barn...
För jag kände honom.
Och det är dags att jag berättar för er om honom.
Jerlamarel.
Det är dags för sanningen...
...för oss alla.
Han var en god man.
Men ibland kan makt förtära godhet.
Jag ska berätta om honom.
Baba, gå och hämta Paris.
Hon borde också höra det här.
Undertexter: Bengt-Ove Andersson