Festivalen är några dagsmarscher bort.
Kofun. Vi ska se världen.
Se! Vi har med oss häxor som ska brännas.
Häxfinnaren missade oss, men budskapet har gått fram.
Var är Kofun?
Hjälp! Haniwa!
JAG ÄR VID LIV FÖLJ STIGEN
- Kofun har skrivit ett meddelande. - Hur känner du orden?
Det är kunskap från lådan, mamma.
Vi öppnade den. Vi har lärt oss att läsa och skriva.
Vi läser alla böcker han lämnade.
Din pojke!
Ett meddelande.
Det kommer att flyta nedströms genom ett dussin olika dalar.
Nyheter från Solgraven, Ers Majestät.
Det är inte över.
Chet-chet!
Chet-chet-chet!
Äntligen kommer de efter häxorna!
Innan vi kom hit
hade vi chansen att överlämna dem,
men de förhäxade er alla.
Nu är tid att göra bättring!
Låt oss göra oss kvitt dem!
Det är deras fel att vi hotas av fara idag,
och de måste svara för det!
Alla vet...
Till floden.
...att ni har varit våra verkliga fiender hela tiden!
Grip dem! Låt dem inte gå!
Låt dem inte ge sig iväg!
Vi använder dem till att köpslå om våra liv.
Jag har honom!
Backa! Häxan har en kniv!
Vi måste gå nu.
Ta dem till floden.
- Låt de djävlarna passera! - Arca!
Vi är snart av med dem!
Matal!
Gå.
Följ med dem. Lev.
Jag älskar dig.
Matal.
Vad gör hon?
Bow?
Jag följer med er.
Följ med mig! Kom!
Kofun.
Ni har ingen nytta av mig.
Låt mig gå.
Han förtjänar att dö.
Nej.
Om jag verkligen var en djävul, skulle jag döda honom med nöje.
Men vi är inte sådana.
Jag är Tamacti Jun.
Förste häxfinnare för drottning Kane och Payans heliga väktare.
Äntligen, häxfinnare, ni har kommit för att rädda oss.
Ner på knä.
Vad?
Allihop.
Rädda era liv...
...och överlämna Jerlamarels barn.
Vi Alkennys är goda människor.
Stillsamma människor.
Snälla ni...
Häxfinnare, snälla.
Häxorna har gett sig iväg.
Tills motsatsen bevisats...
...är ni alla häxor.
Heliga väktare!
Det här är Gether Bax!
Häxorna har flytt!
Följ mig!
Vänta. Det är stopp här.
Nej. Det är här vi klättrar ner.
Titta.
Pappa.
Gjorde du det här? Ensam?
Jag kan göra allt Jerlamarel kan göra. Bara större.
Vad är det? Vad finns under oss?
Friheten, mamma.
Pappa har byggt en båt.
Min pojke.
När gjorde du det här?
När jag kunde.
Du anar inte hur mycket man hinner med
innan du ens vaknar på morgonen.
Varför?
Liksom ni hoppades jag att den här dagen aldrig skulle komma.
Men du förberedde dig på den?
Ja. Och tack vare det överlever vi och får se morgondagen.
De som flydde...
...var en av dem en byggare?
Ja. Han var mycket skicklig.
Gå över.
- Pappa. - Jag vet. Jag hör dem.
Ge mig mitt svärd.
De är framför oss. På båda sidor.
Vi rör oss tyst framåt.
Jag har sökt efter er...
...hela livet.
Jag var där när ni föddes.
Jag hörde era första skrik.
Ända sen dess har jag ägnat mitt liv åt att hitta er igen.
Jag har ödelagt mängder av liv för att få tag i er.
Och nu...
...vad ska hända?
I närheten finns en by fylld med era fränder,
alla på knä, bönfallande om min förlåtelse.
Kanske kan ni köpa min förlåtelse åt dem.
Tala.
Låt mig få höra era röster
för första gången sen de var nyföddas skrik.
Ge er tillkänna.
Och låt mig föra er till er drottning.
Om ni gör det...
...får byborna leva.
Inte?
Hjälp!
Nej!
- Baba! - Maghra.
Vänta, mamma.
Nej!
Mamma!
Gå!
Arca!
Vad finns nedströms?
Kan vi följa efter dem?
Jag är träffad.
Vad finns nedströms?
Kanske kan du räddas.
Öppet vatten, djupt vatten.
De rör sig snabbt framåt.
Ni kommer inte ifatt dem.
Hjälp mig.
Så där. Så går det fortare.
Återvänd till byn. Döda alla.
Budbärare.
Bud till drottning Kane.
Häxorna har flytt.
Tamacti Jun sänder nyheter.
Har han hittat häxorna?
Ja, men för ögonblicket kom de undan.
Kom de undan igen?
- Hur? - Det säger han inte.
Så vi måste gissa,
eller föreställa oss hur.
Lady An,
när Gudsflamman bränner vår hud, skyller du på Gud eller dig själv?
Ingendera, min drottning.
Jag skyller på min piga för att hon inte skuggar mig.
Gudar bär ingen skuld. Ingen skyller på er.
Men kanske betyder den här nyheten att Tamacti Jun bör återvända hem.
Nej.
Men för ett genomföra en sån resa behöver Tamacti Jun fler soldater.
Ers Majestät, snälla ni...
Skicka fler. Skicka allihop.
Det här är fäder och mödrar,
makar och hustrur,
döttrar och söner.
Deras familjer har saknat dem i deras frånvaro.
De är trötta på det här... fruktlösa korståget.
Det övergår deras förstånd.
De heliga maskinerna jämrar sig också, Ers Majestät.
Inte ens gudarna förstår det här.
Men du förstår vad gudarna säger?
Ja! De säger: "Nog nu!" Nog nu!
Där står det...
...i vår gamla grundlag.
"Och monarken ska styra parlamentet,
och monarken ska styra till sin död."
Jag mår utmärkt.
Ers Majestät, så här säger Payans folk.
Medan du kör över och våldtar dem.
Ni har jagat häxorna i en generation.
Men ingen har blivit funnen.
Ni har offrat er armé
och tömt våra skattkistor.
Ändå finns inga bevis på onda makter.
Bara...
...en man ni en gång älskade, som lämnade er.
Folk säger att vi är en nation som styrs av ett brustet hjärta.
Ett budskap från Jerlamarel.
Ett budskap vi skulle överlämna till barnen när de var redo att lämna oss.
Det är ett budskap för ögon.
Fler överraskningar från Jerlamarel?
Jag gav honom mitt hedersord
att överlämna det först när de var redo för det.
Det är det sista av mina budskap från honom.
Det sista av mina löften till honom.
Är vi säkra?
Ja, det är vi.
Läs nu.
"Mina kära barn...
...floden är begynnelsen.
Det första steget på er långa resa tillbaka till mig.
Följ floden till lavendeln.
Den stora lavendelvägen."
Den stora lavendelvägen finns.
"Följ sen lavendelvägen till Upplysningens hus.
Där ska jag bygga ett nytt kungarike.
Ett klart skinande ljus i en värld av mörker.
Och en dag ska ni komma till mig och veta det jag vet.
Och föra denna kunskap till jordens mörkaste hörn."
- "De med ögon att se måste följa mig." - "...följa mig."
DE MED ÖGON ATT SE MÅSTE FÖLJA MIG
Så vadå? Ska vi bara följa floden? Hur långt?
Han kommer att lämna tecken.
- Vi kommer att klara det. - Kommer vi?
Vad har vi för val?
Vi har ett val.
Lyssna på mig.
Se på mig.
Ju längre resan är,
desto större blir utmaningarna,
och desto mer förändras alla som uthärdar resan.
En sån här resa...
De av oss som överlever den
tror jag skulle vara oigenkännliga för varandra när de kom fram.
Vilka svar kan Upplysningens hus ge oss
om vi inte längre känner igen oss själva?
Jag gör som majoriteten vill, men ni måste höra det här.
Vi kan välja att leva som vi är.
Vi kan dryga ut avståndet till häxfinnaren
som säkert fortsätter förföljandet just nu.
Och vi kan ge oss iväg långt bort där han aldrig hittar oss...
...och leva våra liv enkelt och i stillhet,
och tillsammans.
Mamma, jag kan aldrig få veta vem jag egentligen är
tills jag får veta varifrån jag kom.
Och det får jag inte veta förrän jag träffar Jerlamarel.
Och du?
Jag är nog inte menad att gömma mig från världen.
Jag vill inte vara en som ignorerar sanningen
för att jag är rädd för vad den kan betyda.
Jag förstår.
Ska vi rösta?
Alla som är för att lämna floden och finna en fristad.
Chet-chet.
Alla som är för att följa Jerlamarels spår.
- Chet-chet. - Chet-chet.
Chet-chet.
Det är en som inte röstat.
- Nej. - Vi är en klan, Haniwa.
Vi är en klan.
Vi.
Vi som har hållit ihop från början.
Jag instämmer med Paris.
Just nu är vi allt som återstår av Alkenny,
och Bow Lion hör också hit.
Alkennys tänkte överlämna oss åt häxfinnaren
för att rädda sig själva.
Det gjorde det de gjorde.
Men de lärde er också, gav er mat,
älskade er och var era vänner.
De rotade upp sig för att rädda era liv.
Och första chansen de fick, förrådde de oss alla.
Vi är sex stycken på båten, och allas röst ska höras.
Nej.
Hon har absolut ingenting med det här att göra.
Haniwa.
Jag röstar för att följa floden.
Jag röstar med Haniwa och Kofun.
Arca, Matal, min mor...
Vi har offrat för mycket för att stanna nu.
Beslutet är alltså taget.
General!
Rapportera.
Goda nyheter, general.
Terrängen framför är förrädisk men passerbar, tror vi.
Truppen behöver bara slå läger en halv dag medan vi sonderar.
Ingen stannar förrän vi alla är döda
eller har hittat Jerlamarels barn. Uppfattat?
- Uppfattat. - Bra.
Så sätt fart!
- Då måste det göras. - Döda drottningen?
En gud?
Vem här tror fortfarande på det?
Vad vi tror är inte viktigt.
Många på de lägre murarna tror det fortfarande.
- Om vi avsätter... - Avsätter deras gud, gör de uppror.
- Vi har soldater. - Bara några få.
Då får det inte vara vi som avsätter henne.
Om inte ens vi vågar, vem ska då våga?
För att döda en gud behövs en annan gud.
Hennes död måste ske utan kamp. Inget blod, inga vapen.
Inga spår av en mänsklig hand.
Sen får folket på de lägre murarna höra
att drottningen dödades genom ett gudomligt ingripande.
De kommer att säga: "Det är rättvisa."
Jag är för barmhärtig.
Vi kan be.
Jag ber bara för sanningen.
Vad hör du?
Nya viskningar om er.
Vilka viskar? Lady An? Lord Dune?
Ja, och andra.
Ge mig namn.
Allesammans, min drottning.
DE MED ÖGON ATT SE MÅSTE FÖLJA MIG
- Varför gjorde du det? - Gjorde vad?
Du har inga skäl att fara dit vi ska.
Om du hade röstat mot oss, hade du sluppit.
De är borta.
Alla är borta.
Vart ska jag annars ta vägen?
Men ändå. Du valde den svårare vägen.
Den farligare vägen. Varför?
Jag känner inte dig och din syster så väl.
Inte som jag kände de andra i byn.
För vi var de enda du inte kunde spionera på.
Jag vet att du är en Skugga.
Jag kanske inte känner alla era hemligheter...
...men din systers ilska är ingen hemlighet för nån.
Jag röstade som jag gjorde, för...
...jag vet inte vilken skillnad det gör, och jag har stridit nog för idag.
Hon är inte arg.
Jag menar, inte på dig.
Det här är mycket för henne att hantera, och hon gör sitt bästa.
Ibland kommer det till uttryck som ilska.
Är det inte svårt för dig också?
Tack för att du försöker prata med mig.
Nu vill jag vara ensam.
Behöver du hjälp?
Ja. Jag har gjort de här.
- För att ge till Bow. - Okej.
För dig och Haniwa.
Vi måste stanna för natten.
Hon behöver vila vid en lägereld.
Ja.
Mår du bra?
Hon har aldrig talat till mig så förut.
Grälat med mig, ja.
Trotsat mig många gånger, men...
...det här var så olikt henne.
Om röstningen hade varit lika och jag röstat mot henne,
vet jag inte vad hon hade gjort.
Hela deras liv har vi sagt åt dem att dölja vilka de är,
att det är farligt att låta nån veta.
Vi visste aldrig riktigt vilka de skulle vara.
Hur skulle de kunna det?
Kanske att ju längre uppför floden vi kommer...
...desto friare blir de att ta reda på det.
Ers Majestät? Överlämnade er tjänsteflicka min inbjudan?
Det gjorde hon absolut, lady An.
Ers Majestät, välkommen.
Doften av sex och ljudet av sångfåglar.
Den gudomliga kombinationen.
Och som jag sa i min inbjudan,
har jag ett särskilt nöje som väntar er.
Alla ej inbjudna får gå nu.
En ny sång. En ny fågel.
Ni blir den första som hör den inom palatsets väggar.
Och vem stannar och delar min glädje?
Det är jag, Ers Majestät.
Med er tillåtelse.
Självklart, lord Dune. Jag visste att det skulle vara du.
Vi tror att den här nya främmande fågeln har blåst ur kurs genom en storm.
Min fågelfångare hörde den sjunga i äppelträden och lyckades fånga den.
Den mannen ska belönas.
Liksom du, lady An. Och du, lord Dune, för att ni tänkte på mig.
Här är vår nya gäst.
Jag hör ingen sång.
Den här speciella fågeln sjunger visst bara när man tar den i handen.
Ni blir den första som håller i den.
Nåväl...
...öppna luckan till fågelburen, lord Dune.
Fåglar brukar darra bland människor. Jag hör den inte darra.
Den kanske inte är rädd.
Och jag är inte rädd.
Ni förstår, hela mitt parlament har gått med på att döda mig,
hela denna ruttna stad vill se mig död.
Jag har beslutat att inte dö för staden. Staden ska dö för mig.
Jag börjar med er.
Okej.
Vi har färdats en bra bit.
Om vi bara fortsätter i gryningen så bör vi klara oss.
En av oss bör hålla utkik under natten och sköta lägerelden.
Sitt med mig.
Mamma...
Säg mig. Hur föreställer du dig att det blir?
Vad menar du?
"Där ska jag bygga mitt kungarike", säger han.
Vi riskerar både liv och lem för att komma dit.
Så säg mig.
Hur föreställer du dig att hans kungarike är?
Tja...
...jag tror att...
...det är... en plats där vi minns saker.
Om hur livet var för oss en gång.
Om vilka vi var då.
Om...
...hur man använder den kunskapen för att göra saker bättre nu.
Jag föreställer mig att...
...det är en plats där...
...jag inte längre är den konstiga.
Där jag kan hjälpa till att bygga upp nåt viktigt...
...och göra det utan att behöva dölja vem jag är.
Om din far bygger ett kungarike, är du dess prinsessa.
Så är det inte.
Jag ska göra allt han ber mig att göra. Hjälpa på alla sätt jag kan.
Och vad blir min plats i kungariket?
Du blir dess drottning.
Det tror jag inte.
En kung med syn...
...en prins och prinsessa med syn.
Då är det jag som är utan.
Då är det jag som är annorlunda.
Den som de kallar svag.
Jag låter aldrig nån kalla dig det.
Det vet jag.
Det är viktigt för mig att nå den här platsen.
Men inte för min egen skull.
Utan för allas vår skull.
Alla får vi det bättre där. Det tror jag verkligen.
Vi borde alla vila ett tag.
Okej.
Kofun, mitt svärd är borta.
Min båge också.
- Maghra. - Bow, kolla båten.
- Chet-chet. - Maghra.
Jag trodde att nån av er var vaken hela natten.
- Det var vi. - Kom.
Så hur kunde det hända?
Nån gick igenom vårt läger utan att väcka nån
- och utan att ses av er? - Jag vet inte.
Allt är borta nu, va?
- Hjälp mig. Vi måste gå. - Okej. Vi går.
Vi kan inte gå.
Vi måste.
Det enda som togs var vapen. De går att ersätta.
- Jag saknar en sak. - Kom.
Vad saknar du?
En liten läderpung. Mjuk. Stor som en knytnäve.
Vad är det i den?
Nåt väldigt viktigt för mig. Det enda jag har kvar efter min far.
- Mitt enda band till honom. Det är... - Okej.
Det är oersättligt! Vi måste hitta det och få tillbaka det.
- Men mamma, vad är det? - Det är viktigt.
Maghra, hör på...
Kan du bara...
Be mig inte att säga mer. Hjälp mig att hitta den, bara.
Min kära, vi är obeväpnade.
Den som kom inatt kan återvända.
Och häxfinnaren finns där ute nånstans.
Om vi stannar för länge, hittar han oss.
Då måste vi skynda oss.
Min far, min relation till honom är inget jag kan prata om.
Det är komplicerat.
Jag trodde att du av alla skulle förstå.
De hemligheter jag har undanhållit dig har varit för vårt beskydd.
De hemligheter du har undanhållit mig har varit för vårt beskydd.
Hjälp mig att förstå det här.
Hjälp mig att rättfärdiga att utsätta våra barn för fara, för jag kan det inte.
Jag vet.
Vad kan vara så viktigt för dig, och ändå kan du inte säga det?
- Jag gör det. - Nej.
Haniwa.
Hon vet redan allt du frågar om.
Jag ska hitta den åt dig.
Om det var flodpirater är de en halv dagsfärd bort.
Om det var Opayol kan de vara hundratals.
Hundra av dem kommer inte att se mig.
Inser du vilken tur vi hade som undkom häxfinnaren?
Väldigt stor tur.
En strid till, utan vapen den här gången?
Jag menar inte att vi ska strida, pappa.
Vilka som än tog den...
...hur ska de strida mot mig när de inte ser mig?
Och förresten vet vi inte vilka de är. Vi borde försöka räkna ut...
Jag tror att jag vet.
- Vadå? - Jag vet vem som tog våra saker.
- Vad pratar du om? - Hör på, snälla.
Vad är det? Vad ser du?
Berätta. Vad är det?
Berätta.
Det är dags, min drottning.
Nyheten om lady Ans salong har spritts.
Demonstrationer mot att ni dödat många älskade lorder
har börjat vid de lägre murarna.
Slottsvakten håller dem på avstånd, men hur länge vet jag inte.
Min drottning?
Vad händer härnäst?
De återstående lorderna sammanträder.
Om de får mobben med sig, vet ingen vad de kan ta sig för.
Fader, vars kraft vi förnimmer men inte kan vidröra...
...jag accepterar mitt öde.
Jag tackar dig för att jag fick välja stunden.
Jerlamarel, du kom inte till mig, min älskade.
Så jag kommer till dig.
Undertexter: Bengt-Ove Andersson