Neću umrijeti za ovaj grad. Ovaj grad će umrijeti za mene.
Nyrie! -Što ste mi donijeli?
Razgovarat ću s tobom. Napravili ste pogrešku...
Pitam se tko bi mogao iznijeti takvu tvrdnju.
Opayoli. Oni su uzeli naše stvari. -Nema nikoga. Izgleda napušteno.
Stani! Osjeti! Njegove grudi.
On vidi. Boots je Jerlamarelov sin. Naš brat.
Gdje je mama? Što se dogodilo? -Odveli su je? -Pustila mi je ruku.
Tamacti Jun!
Princeza Maghra iz kuće Kane.
Maghra!
Fixed by: BOTANICMAN
Ovdje sam.
Tata. -Sine. -Još ih dolazi. Okružit će nas.
Tata. -Što se dogodilo?
Nisam vidjela, no on kaže da jest i... -Vidio je što? -Što?
O čemu priča? Jesi li pronašao mamu?
Vidio sam kako izlazi iz šume. Vidio sam je s njima i...
Vidio sam kako umire.
Što? -Odveli su je pred njihovog vođu. Preklinjala ga je.
Činilo se da je sluša, no onda je potegao mač i posjekao je.
Ubio je. -Ne. Nije mrtva.
Laže. -Ne. -Zašto bih mu vjerovao?
Ni ja nisam.
Otišla sam je potražiti.
Pronašla sam ovo.
Pronašla sam njenu vrećicu u krvi. -Što? -Vidio sam svojim očima.
Žao mi je, ali moramo bježati. -Ne, neću bježati.
Ne idem nikamo dok ne pronađemo lovca i ubijemo ga.
Ne. -Tata. -Bježimo. -Što? -Prilike će biti, kad mi to izaberemo,
no sad vas moram odvesti na sigurno. -Ne. Otići ću bez... -Slušaj me.
Moram vas zaštititi. -Moramo krenuti. Dolaze.
Znam mjesto gdje možemo biti sigurni. Za mnom.
Bila si mrtva, a sad nisi. Kako je to moguće? -Gdje mi je obitelj?
Ta djeca koja vide su tvoja...
Zar ne? -Neću ništa odgovoriti dok mi ne daš jamstvo
da nećeš nauditi mojoj obitelji.
Imam zapovijed da ih uhvatim pod svaku cijenu.
Onda ti ja dajem drukčije zapovijedi, zar ne? -Ti nisi kraljica.
A tko je kriv za to?
Reci svojim ljudima da ih dovedu žive i neozlijeđene,
a ja ću ti reći ono što želiš znati.
A zatim ću ti reći još više.
Generale. -Prenesi vijest, bjegunci moraju biti uhvaćeni živi.
Ako im se naudi na bilo koji način svaki naš deseti čovjek će platiti,
nasumično izabran. Jesi li razumio?
Da, generale.
Zapovijed je izdana, kao što si tražila.
Hoćeš li sad odgovoriti na moje pitanje?
Bilo je vrijeme...
kad bih ti dao svoju riječ,
a ti ne bi oklijevala vjerovati mi.
Bilo je to davno.
Jest.
No ono smo što jesmo.
Vrijeme to ne može promijeniti.
Ako si mi onda vjerovala, vjeruj mi i sad.
Molim te...
reci mi što se dogodilo.
Ovuda.
Gdje smo? -Špilja, dobro skrivena. Igrao sam se u njoj kao dijete.
Duboka je i mračna. Nitko nas neće pronaći.
Zrak je ovdje miran.
Nema dalje. -U redu je. Stigli smo.
Boots! -Što to radiš?
Otvori vrata. -Ne mogu.
Boots.
Slušaj me. Otvori vrata.
Ne ostavljaj nas ovdje, molim te.
Stani, molim te.
Zašto radiš ovo? Primili smo te. Rekla sam im da te prime.
Bolje je ovako. Previše vas je da vam svima vjerujem.
Bolje da je samo jedan.
Zbogom. -Dječače. -Otvori vrata. -Hej! Otvori vrata.
Otvori vrata!
Boots! -Otvori vrata!
Boots!
Ovo se ne može događati. -Znala sam da će se ovo dogoditi.
Nisi htjela slušati. Nitko nije želio slušati.
Rekli smo ti da to ne činiš.
Što si rekao? -Čula me je. -Kofune! -Rekli smo da ne ideš u unutrašnjost.
Rekli smo da mu ne vjeruješ. No otkad ti je to važno?
Uvijek si bila jebeno sigurna da si u pravu!
E pa, gle gdje nas je to dovelo, Haniwa!
Jebem ti.
Što je to? -Spušta se.
Kofune. -Kad dođemo na dno bit ćemo u mraku.
Imam kremen. Samo trebam nešto za pripaliti.
Pismo.
Ako se kavez može spustiti onda se može i podignuti.
Vidiš li neko oruđe za to?
Ne.
Netko je ovdje.
Ne vidim nikoga.
Ne možemo ostati ovdje.
Ako ne možemo izaći gdje smo ušli, onda moramo pronaći drugi izlaz.
Uskoro ćemo biti u mraku.
Onda slijedite mene.
Što to radiš?
Što te briga? -Prestala si raditi.
Primijetit će, a to ne želiš.
Čahura se miče. Zašto to radi?
To je čak i gore. Moraš nekoga brzo pozvati da je odnese.
Zašto?
Crv je spreman izaći,
a to ne može a da ne uništi svu svilu iz čahure.
Nadzornica neće to baš lijepo prihvatiti.
Kako se zoveš?
Što te briga? -Činiš se zabrinuta za nekoga s kim nisi razgovarala.
Želim znati tvoje ime. -Zovem se Cora.
I brinem zbog sebe, ne zbog tebe.
Ako Nadzornica, i još gore, Rezač pobjesni na jednu od nas,
ostale će također patiti.
Bit ću vrlo iskrena s tobom, Cora.
Ovo nije način za življenje. -Znači ti si jedna od onih.
"Onih"?
Nisi prva imućna žena koja kleči pred stalkom,
snuždena promjenom okolnosti.
Ja sam ovdje sita, zaštićena i ne maltretiraju me.
Uvjeravam te da ima puno gorih načina življenja.
Možda imaš pravo željeti više od toga.
Ne postoji dio mene koji u mojoj budućnosti želi više od toga.
Možda, poput našeg prijatelja,
možeš razviti nove dijelove koji će zadovoljiti potrebe koje više želiš.
Ti! Zašto ljenčariš? Zašto ne radiš?
Drago mi je što ste ovdje.
Nisam bila sigurna što s ovim, a željela sam...
Ovo je hitno.
Ovo je moglo biti upropašteno.
Vrati se na posao.
Rekla sam da se vratiš na posao!
Pazi na svoj stalak.
Hoćeš li ustati za mene?
Činiš me vrlo ljutom.
Rekla sam, hoćeš li ustati za mene?
Ne.
Nova si. Naučit ćeš.
Javite mi kad se pomakne. Pokušat ćemo ponovo.
Toliko toga će se promijeniti...
u trenutku.
Svijet odbacuje svoju kožu, otkrivajući nešto novo.
A ja ipak osjećam samo tugu.
Sve riječi koje bih mogla izustiti...
čine se male...
i nedostojne veličanstvenog života.
Zato ću reći samo...
Zadaća nasljeđivanja tebe...
osuđena je na neuspjeh.
Ti si nezamjenjiv.
No dat ću sve od sebe...
kako bih sačuvala ono što si mi ostavio i da te učinim ponosnim.
Dođi.
Maghra?
U redu je, ne boj se. Tu sam.
Tu sam.
Stvari će se promijeniti.
No nikad se neće promijeniti ovo:
Brinut ću se za tebe.
Maghra.
Zapanjujuće je kako najmanji trenutak može promijeniti svijet.
Koliko života se može okrenuti naglavačke.
Kraljevstva. Povijest. Sve.
Sve je pokrenuo čovjek na umoru šapćući kćeri četiri riječi.
"Ti moraš vladati... uskoro."
Ono što je rekao, ako jest, manje je destruktivno od onoga što si učinila.
Tvoj izbor, Maghra, ne njegov. -"Ako" je rekao?
Bilo je vrijeme kad si mi vjerovao na riječ.
Ne želim se igrati s tobom. -Kakva igra?
Kad sam pokušala dobiti podršku
za svrgavanje sestre s prijestolja, to nije bila igra.
Kad su većina generala i pola dvora dali podršku
za promjene, ni njima to nije bila igra.
A kad si ti držao sudbinu kraljevstva u rukama,
jedan glas podrške potrebnog za ispunjenje želje umirućeg kralja,
kad si mogao promijeniti svijet samo s jednim "da",
ti si rekao "ne." To ti je tada bila igra? -Bila si dijete.
Bila sam dovoljno stara da shvatim ono što mom ocu bilo očito,
da je moja sestra neprikladna za ulogu,
da će breme vlasti pogoršati sve njene slabosti.
Voljela sam svoju sestru, ali sam znala što će postati.
Pokušala sam je spasiti od toga.
Jesam li bila u krivu? -Jesi li bila u krivu?
Bila si pametna.
Bila si dobra i odana.
I nisi bila dovoljno snažna.
Govori što hoćeš o svojoj sestri, no to joj se nije moglo prišiti.
Onda si me podcijenio, a sad to opet činiš.
Nisam želio ništa od ovoga. Rekla mi je da si mrtva.
Svima nam je rekla da te je ubio Jerlamarel. Zašto?
Onog trena kad nisam uspjela, znala sam da ne mogu ostati.
Zato sam pobjegla. Lagala je. I evo nas sad.
Nisi joj samo pokušala uzeti krunu. Nisi samo pobjegla kad nisi uspjela.
Uzela si joj omiljenog pratioca.
Nije mi pružilo zadovoljstvo povrijediti je na taj način.
Ali Jerlamarel je imao priliku preko nje doći do velike moći,
a umjesto toga je izabrao biti bjegunac sa mnom.
To bi ti trebalo reći koliko smo malo kontrole imali nad tom vezom.
Bilo je iznad naših mogućnosti da zaniječemo.
A gdje je sad? Gdje je Jerlamarel? -Ne znam.
Nisam mu čula glas otkad su djeca rođena.
Lovio sam djecu do kraja svijeta, ne znajući tko su zapravo.
Djeca koja su još bjegunci i koje sam lovio pola života zbog prisege.
Onda tvoja kivnja treba biti prema kraljici kojoj si prisegao.
Pozivam te da odeš kući i suočiš je s tim.
Poslat ću ti nešto za jelo.
U međuvremenu, zahvaljujem ti što ćeš ostati unutra.
Tvoja prisutnost među ljudima će ih samo zbuniti.
Tamacti Jun.
Kad ih pronađeš... Hoćeš li nas pustiti na miru?
Netko je ovdje.
Nepozvani ste, da?
Nepozvani ste, da? -Žena. Da, no nismo namjeravali...
Došli ste k nama. Zašto?
Zarobio nas je čovjek koji... Dječak koji nas je izdao.
Samo tražimo izlaz.
Dječak.
Dobrodošli ste ostati koliko god želite. Dođite.
Gdje smo? Tko si ti? -Dođite. Ovuda.
U redu je. Bit ćeš dobro.
Gdje smo? -Svi smo se probudili ovdje sa zaključanim vratima.
Nitko ne zna ništa više od tebe.
Okus u tvojim ustima je od Kraljičine stabljike.
To su gljive za otupljivanje čula.
A svjetla? -Svjetla? -Nisi im rekao, Kofune?
Nekakvi svjetleći kukci vise sa stropa.
Postoje priče o klanovima koji su našli utočište ispod površine.
Koji su izbivali toliko dugo ispod...
da više nisu ljudi.
Tko god bio, da nas je htio mrtve već bi nas ubio.
Kako ćemo znati da nismo mrtvi?
Jer mame još nema ovdje.
A željeti nas ubiti je drukčije od željeti nas mrtve.
Možda su nas ostavili ovdje da se poubijamo međusobno.
Razočarat će se, jer ćemo ostati zajedno sve dok smo ovdje.
Držat ćemo se zajedno dok se ne oslobodimo.
Ako nas ne žele ubiti onda nas moraju nahraniti.
A to znači da će netko morati proći kroz ta vrata.
A kad se vrata otvore... Ja ću nas izvući.
Ali koliko dugo? -Što?
Što misliš koliko dugo se ovdje možemo držati zajedno?
Evo ti. To je crv.
Neće ništa zaliječiti, ali možda bi ti mogao pomoći da zaspeš.
Zašto mi pomažeš?
Bila sam najmlađa od šestero, a otac nam je bio čudovište.
Svi smo patili od njegove okrutnosti i bijesa...
Njegove požude. Svi smo patili znajući da nikad neće završiti.
U noći kad sam navršila devet bilo mi je dosta.
Otišla sam do njega i zabila mu nož u srce.
Zatim sam se vratila u krevet i čvrsto zaspala.
Zanimljivo. -Misliš da sam slaba.
Misliš da ne pružam otpor jer nemam hrabrosti.
U krivu si.
Ja sam bila starija od dvije.
Naš otac je bio dobar čovjek...
za moju sestru, barem.
Što se mene tiče, nikad nisam osjetila njegov bijes, nasilje,
okrutnost, bilo što.
Sve što sam osjetila od njega bila je potpuna i hladna ravnodušnost.
Bila sam ona starija...
no želio je moje pravo nasljeđivanja dati mojoj mlađoj sestri...
onoj o kojoj sam brinula i štitila je...
kako god sam mogla.
Želio joj je predati moju budućnost.
Tada sam naučila...
da u ovom životu...
moraš ugrabiti život kakvog želiš.
Zato sam im oboje uzela sve.
Što je bilo "sve"? Što si uzela?
Više nego možeš zamisliti.
Koliko nas je točno ovdje?
Radnika? Blizu trideset.
A koliko je njih?
Četiri Nadglednika i Rezač.
Kakvo oružje imaju?
Ne znam. Noževe i palice.
Srela si i Sjenke. Lutaju uokolo.
Ne možeš znati gdje su.
Ako nas ima dovoljno,
ako se dokopamo tog oružja, možda to neće biti važno.
Slijedi me i ja ću to ostvariti.
Zašto bi te netko želio slijediti? Nitko ne zna tko si.
Vjerujem da će shvatiti kad im kažeš tko sam.
Ni ja ne znam tko si.
Ispravimo to, može?
Onda?
Učinila sam što si tražio.
I imam novosti.
Svi spavaju. -Znam. Hrču.
Ne toliko kao kad su bili bebe, no još ih čujem.
To je umirujuće.
Poznajem ih dugo skoro koliko sam i tebe prije nego su došli.
To nije u redu.
Može li to biti u redu?
Sjećam se dana kad si došao.
Tako snažan...
ali tako slomljen. Baba.
Sjećam se kako sam razmišljala,
"Kakve je užase ovaj dječak prošao?"
Rekla sam sebi,
"O, Paris, ne dopusti da prolazi
patnje koje je morao prolaziti."
Bojim se da je to točno ono što nisam učinila.
Baba. Žao mi je. Silno mi je žao.
Držala sam njenu ruku. Držala sam je. Bila je tu.
Nemoj. -A onda je nestala.
Ja sam tjerala djecu da žele više,
da trebaju više.
To je dovelo do ovoga.
Paris, prestani. Prestani, molim te.
Prestani.
Moram ovo sačuvati.
Moram ih održati na okupu.
Ako pomisle da se raspadam...
Ako to barem na trenutak pomisle, gotovo je.
Nisi ništa učinila osim što si ih voljela.
Neću dopustiti da se ispričavaš za to.
Ono što se dogodilo nije bila tvoja krivica.
Nego čija?
Ne. Ne.
Ne! Pustite me! Jebem vam...
Vaše Veličanstvo.
Kad su vas prvi put doveli k meni,
priznajem da sam bio skeptičan da ćete mi biti od neke koristi.
Imali smo bogate i prije, no nikad nisu trajali dugo.
No vi niste samo bogati.
Vi ste nešto potpuno drugo.
Moja vojska će se vratiti po mene.
A kad to učini
platit će ti svaka koščica u tvom jebenom tijelu,
govno jebeno. Dat ću te ubiti.
Učinit ću sve što je moguće da ti oduzmem jebenu moć, seronjo.
Mogu samo zamisliti koliko je ljudi željelo učiniti ovo što ti ja činim.
Lovac na vještice je daleko odavde.
No kad je otišao jasno je rekao kamo i zašto ide,
za slučaj da možda pribavimo neku vrijednu informaciju za njega.
Mislim da se možemo složiti da je najvrjednija stvar u njegovom svijetu
sad u mom posjedu.
Pitanje je samo kako mu to dokazati.
Jednom sam čuo priču. Možda mi je možete potvrditi.
Čuo sam da se održava svečanost kad Pajanski vladar silazi s prijestolja.
U toj svečanosti
se amulet koji je umetnut pod kožu vladara
uklanja i postavlja u njegovog nasljednika.
Stol.
Amulet koji se nalazi tik iznad srca.
Može li to biti istina?
Tko bi rekao? Istina je.
Hvala vam na ovome.
A sad saznajmo što možemo s tim.
Čekaj, molim te. -Pomoći ćeš nam otići odavde.
Zato sam i došla. Ovo što činim je zabranjeno.
Ako nas čuju to će biti opasno i po mene.
Molim vas. Reći ću vam što znam.
Zovem se Delia.
Ovo mjesto u kojem ste se našli je miroljubivo, spokojno,
ali i ne prašta.
Kako bi se zaštitilo ne smije imati dodira sa svijetom iznad.
Onaj tko uđe više ne smije izaći.
I u prošlosti je bilo nepozvanih.
Tada im je bilo dopušteno da odluče hoće li nam se pridružiti,
ali ne uskoro, ne dugo vremena.
Poriv za povratkom je prevelik. Ne možeš ga izbrisati.
Koliko vremena?
Kad sam došla, prošlo je pet zima i ljeta prije nego su otvorili vrata.
Nisi došla samo to reći.
Zašto si došla? -Vjerujem vam
da vas je dječak namamio ovdje.
Premda je sad više muškarac nego dječak koji je mene namamio ovdje.
Boots. Poznaješ ga?
On mi je sin.
Nedugo nakon njegovog rođenja shvatila sam da je drukčiji.
Nedugo nakon toga je to shvatio i ostatak sela.
Pokušala sam ga zaštititi.
Preklinjala sam za shvaćanje i milost od ostalih.
Bio je samo dječak. Njegovo prokletstvo je bilo samo slučajnost.
Rugali su mu se, pljuvali po njemu, tukli ga...
Ponekad i gore.
Gdje mu je otac? -Otišao je.
Čovjek koji se pridružio našem selu
kad je dječak bio još mali. Jednog dana je otišao i nije se vratio.
Dječak je postajao sve tiši kako je odrastao, i ljući...
Sve dok jednog dana više nije mogao patiti.
Što im je učinio?
Počeo je s onima koji su bili najnasilniji prema njemu.
Neke je ubio u snu.
Neke je gonio dok su bježali u panici i užasu.
Kad je završio okrenuo se onima koji su govorili loše o njemu.
Kad je krvoproliće završilo od Opayola smo ostali samo on i ja.
Zašto nam ovo govoriš?
Dijete je moja pogreška.
Zato sam kriva i zbog vašeg prisustva ovdje.
Tko god od vas uspješno pobjegne odavde
prisegnite mi da ćete pronaći mog dječaka,
da ćete pronaći mog sina...
i ubiti ga.
Ja ću to učiniti.
Ovo mjesto su zabranile starješine,
no osjetila sam moć boga Plamena koja dolazi odozgo.
Haniwa. Zašto si ostala otraga? -Oprosti. Vidjela sam nešto. -Što?
Ne bi razumio.
Vidjela je. Budi vrlo pažljiv s njom.
Tata, mislim da znam kako ovo radi.
Moramo ovo povlačiti dok dizalo ne dođe do vrha.
Možemo upravljati odozgo. Vratiti ga dolje.
No netko mora ostati dolje i držati ovo.
Što misliš koliko će ih biti?
Previše. Učinit ću sve što mogu da ih usporim.
Uđite svi. -Ne, tata. Mogu ti pomoći. -Uđi, dječače!
Jeste li ušli? -Da.
Tata, vratit ćemo ga dolje.
Stigli smo. Idemo.
Tata, vraćamo ga dolje!
Pomozite!
Ne! Tata, makni se!
Kofune! -Tata! -Haniwa!
Tata! Tata, tu smo! Tu smo.
Tata! -Penje se. Tu smo. Ide ti dobro.
Čuješ li nas? Ovdje smo. -Slijedi naše glasove.
Ide ti dobro.
Ovdje smo. -Tu smo.
Hajde. Ide ti dobro. Blizu smo.
Čekaj! -Tata, stani. -Na tvoje desno.
Izbočina ti je na desno.
Ne! Tata!
Tu smo! -Blizu si. -Hajde, tata, skoro si gore.
Ne znam što... -Vrlo si blizu.
Predaleko je. Kofune, možeš li ga dosegnuti? -Ispružio sam ruku.
Tata! Zgrabi moju ruku!
Ne mogu dosegnuti! Ne mogu te dosegnuti!
Ne mogu te dosegnuti, predaleko je.
U redu, u redu.
Tata! Drži se! Drži se, tata!
Imamo te!
Drži se, molim te.
Tata! -Sine. -Daj mi ruku! Ti to možeš!
Imam te!
Lociran je član tvoje družine.
Ovdje je.
Maghra.
On je jedan od tvojih, zar ne?
Da, jest.
Ostavi nas.
Molim te.
Gdje mi je obitelj?
Ne znam. -Napustio si ih. -Bila je borba.
Pokušao sam im pomoći, no kad sam ih potražio nestali su.
Došao sam ti pomoći. -Ako to želiš pronađi mi muža i djecu.
Pokušao sam. Pokušat ću opet ako to tražiš,
no znaj da postoje drugi načini kako ti mogu pomoći.
Ništa drugo ne želim. -Vidio sam ih na koljenima pred tobom.
Vjeruju da si važna, zar ne?
Da bi bio važan moraš biti snažan.
Ja te mogu učiniti snažnom.
Mogu učiniti stvari koje ovdje nitko ne može.
Da sam u tvojoj službi mogla bi činiti stvari koje nitko ne može.
Bolje da ne vjeruju kako si važna.
Bolje biti snažan da to dokažeš.
Bio bih posvećen služenju tebi,
a tražio bih samo jedno od tebe.
Što?
Da mi obećaš kako nećeš biti zla prema meni.
Što je bilo?
Vrati se u šator, molim te.
Odmah ću ti se pridružiti. -Ne idem nikuda. Reci mi što se dogodilo.
Autor ove poruke tvrdi da drži kraljicu. Tvoju sestru.
Otkupnina? -Tvrdi da će ako ne predamo zahtijevanu otkupninu
na određenoj lokaciji... -Ovo je prevara.
Kako bi netko mogao oteti kraljicu iz Kanzue?
Tamo je štiti vojska.
Daj mi trenutak da se savjetujem s pomoćnicima.
Naći ćemo se ubrzo unutra.
Dopusti da ti pomognem.
Što?
Znam tko je ostavio tu poruku.
Tko drži tvoju sestru. -Kako bi to mogao?
Jer su još ovdje.
Vidim ih.
Reci mi da me prihvaćaš u službu kao pomoćnika.
Ja sam jedini koji ti može pomoći.
Samo pristani i ja ću to učiniti.
Fixed by: BOTANICMAN