- Paris. - Hjälp! Vi är förrådda!
- Paris. - Inkräktare! Vakna!
Paris!
Haniwa.
Er mor, Baba. De får inte fara.
De har redan farit. Vad är det?
Jag drömde om förräderi.
Blod. Blod och förräderi, Haniwa.
Okej. Stanna här.
Kan du inte skicka nån annan?
Vem då? Ska jag lita på en häxfinnare?
Kan du ens rida?
Kofun kan. Hur svårt kan det vara?
- Jag följer med dig. - Du blir ett hinder för mig.
- Ge mig en häst! - Charlotte!
Vi hinner inte.
- Lova att vara rädd om dig. - Jag ska göra mitt bästa.
Jag lovar.
Håll dig för dig själv.
Lyssna noga på allt som sägs.
Jag tror inte att det blir nån överenskommelse…
…men om du ser att våra delegater veknar, får du prata förstånd med dem.
Ja, sir.
Du är bekymrad.
Jag förstår att drottningen vill ha krig,
- men det kostar inget att försöka få fred.
För varje dag vi väntar med att slå till växer hennes armé.
Jag har begravt nog med soldater i år.
Du representerar mig vid konferensen.
De andra delegaterna är vaksamma mot dig, men de lyssnar på dig.
Ingen lyssnar på en löjtnant.
Därför befordrar jag dig till kapten.
Payanerna har dödat vårt folk.
Och istället för att hämnas deras död-
- vill Triangeln att vi ska vara undfallande mot fienden.
Wren.
För att bäst tjäna republikens intressen-
- måste man ibland kringgå de styrande.
Samtalen måste misslyckas. Förstår du?
Ja, sir.
Delegationen avreser. Här.
Ifall du blir hungrig.
Hur är det med dig?
Jag visste att Kerrigan skulle gå och bli dödad till slut.
Jag är glad att han dog i tjänst för prinsessan, min fru…
…istället för när han smugglade törnblom över gränsen.
Jag behöver nåt mer att dricka.
Vi kan dricka senare, när vi skålar för Trivantias delegation.
Du kan skåla med de bastarderna. Jag dricker för min bror.
- Harlan. - Förlåt.
Du behöver inte be om ursäkt.
Men det står mycket på spel, och om du inte kan delta…
- Jag vet, det är min stad. - …måste du tala om det för mig.
Det är ingen fara.
Om vi misslyckas får Sibeth sitt krig och trivantierna förgör oss.
Jag fick just tillbaka min familj. Jag låter inget ont hända dem.
Inte jag heller.
Du är faktiskt den enda familj jag har nu.
Rätt sorgligt, va?
Du har mist huvudet 12 gånger idag.
Jag blockerade dig två gånger.
Vi knyter en knut vid din grav till minne av den bedriften.
Hur bär du dig åt?
Du vet liksom vad jag ska göra innan jag gör det.
Rörelse är ett språk, visst?
Dans, strid, samlag.
Det är kroppar som talar till varandra.
Jag försöker lära dig att lyssna,
- men du bara viftar mot mitt svärd.
Täck ögonen.
Jag är nog inte redo för det här.
Det är du verkligen inte.
Men synen hjälper dig inte heller.
Antingen hindrar den dig, eller så är du hopplös.
Jag vill bara veta vilket.
Kom an.
Okej.
Jag tappade svärdet…
Stopp!
Vad…
Goda nyheter.
Du är inte helt hopplös.
- Men nog för idag. - Nej, jag vill träna mer.
Då får du hitta nån annan att kämpa mot.
Det är Payas banér.
Befälhavare Watts,
Trivantias imperium.
Kapten Gosset, Payas kungarike.
Som är brukligt mellan våra två länder,
- ska soldaterna hålla till utanför lägret.
Alla andra som kommer in ska vara obeväpnade.
Överenskommet.
Våra soldater visiterar era delegater och era visiterar våra.
Vi är överens.
Då börjar vi.
Ren.
- Ren. - Nästa.
Ren.
Du är ren.
- Upp med armarna. - Upp.
- Vad är det här? - Gå vidare.
Chet-chet.
Haniwa? Vad gör du här?
Jag har ett meddelande från Paris.
Kom hit.
- När lärde du dig rida? - Det kan jag inte.
- Jag har ont överallt. - Vad säger Paris?
Att ni går i en fälla. Vi borde ge oss iväg genast.
Om vi lämnar fredssamtalen är krig oundvikligt.
Hon drömde det, mamma.
Hon verkade väldigt säker.
Paris förebud må besannas,
- men om vi ger oss iväg, kommer tusentals att dö.
Det vet vi med säkerhet.
Pappa.
Din mor bestämmer för oss.
Vi håller oss nära ifall det verkligen är en fälla.
Tack.
Hon har haft fel förut.
Paris eller mamma?
Båda.
Bra att du kom.
Hitta en utsiktsplats. Håll vakt.
Ska bli.
Mina vakter säger att du gillar att rida.
Det gläder mig mycket.
Med din synförmåga…
…kan du säkert rida fort.
Vilken härlig känsla.
Du kanske-
- vill ta mig med på en ridtur?
Det skulle betyda mycket för mig.
Allt väl?
Bra.
Jag har inte känt sån frihet på länge.
Inte? Du är ju drottning.
Förväxla inte makt med frihet.
Min ställning knyter mig till folket-
- men håller mig också ständigt på avstånd.
Det låter ensamt.
Alla gör som jag befaller…
…men ingen skrattar med mig…
…eller undrar hur jag mår.
Om jag är glad. Eller ledsen.
Jag är drottningen.
Det var mycket länge sen nån behandlade mig med vanlig, enkel vänlighet.
Tack.
Ska vi rida fort igen?
Länge rådde krig mellan våra länder.
Men nu har vi haft fred i många år.
Och nu hör vi att er drottning har sammankallat ett krigsråd.
Vet detta,
- det blir en sorgens dag för alla payaner om vi svarar med samma mynt.
Men vi har ingen önskan att dra i krig.
När ni har förklarat er drottnings beteende,
- kanske vi kan nå en oblodig lösning.
Drottningen har svarat på trivantisk aggression.
Era soldater har gjort intrång på våra marker,
- ockuperat gränsstäder och tagit vårt folk som slavar.
Om era anklagelser var sanna,
- kunde vi prata om att bilägga dem.
Trivantisk lag förbjuder slavhandlare att korsa den östra gränsen.
Och vi har inte ockuperat payanska städer-
- utom som vedergällning för militärt intrång-
- och smuggling över vår gräns.
Det är svårt att tala om gränser-
- när er regering upprepade gånger har knutit om lantmätarnas kartor-
- och gjort anspråk på payansk mark.
För att förtydliga, är det en formell anklagelse?
Det är ett faktum.
Jag känner igen den rösten.
Det är Wren.
Kvinnan som räddade oss i Trivantes.
Du låter glad att se henne.
Det är jag också.
Du väljer aldrig den lätta vägen.
Om det gällde en vanlig gränsdispyt,
- kunde ni granska kartorna och vi kunde komma överens om gränserna.
Ja, men…
…varje fredsfördrag måste innehålla en officiell ursäkt-
- för anfallet på Kanzua.
En ursäkt? Ni måste skämta.
Vi ber inte om ursäkt för nåt vi inte har gjort.
Ni förstörde dammen och försökte mörda vår drottning.
Det gjorde vi inte alls!
Kom igen. Vi pratar om en enkel ursäkt.
Vi är den starkaste militärmakten på kontinenten.
Om vi ville döda er drottning, skulle hon vara död.
Det är den styrkan som gör er till det enda landet-
- som kan utföra en attack på Kanzua.
Er drottning föraktas av många i sitt eget folk.
Det skulle inte förvåna mig om denna så kallade attack-
- kom från några bland hennes eget folk.
Och oavsett det så vägrar vi ta skulden för nåt vi inte har gjort,
- och vi försvarar varje handling vi gjort till vårt lands försvar.
Till exempel, Lord Harlan,
- hemlighöll vi inte att vi halshögg er bror-
- när han ertappades som spion i vår stad.
Faktum är-
- att hans huvud skickades till er som en akt av artighet.
Vi försökte göra det snabbt, men han var motsträvig.
- Kapten Gosset! - Jag ska döda dig!
Kom an!
Nu räcker det.
Har du blivit galen?
- Förbanne dig! - Han ska arresteras genast!
Det här är en fredskonferens på neutral mark. Här arresteras ingen!
- Jag ska spetsa dig! - Jag ber om ursäkt.
Be dem inte om ursäkt.
Den här konferensen var slöseri med tid. Vi far hem.
Ska ni gå? Så tråkigt.
Hej då. God natt.
Sov så sött, idioter.
- Paris. - De flesta hugger ved utomhus.
Jag gör svärdövningar.
Man gör samma rörelse om och om igen till den blir instinktiv.
I strid finns ingen tid att tänka.
Har Toad lärt dig det?
Nej, det är en grundregel i strid.
Kom ihåg…
…att det finna vapen som är mäktigare än svärd.
Medkänsla, kärlek…
Kärlek räddade inte vårt folk.
Nåt är annorlunda med dig, Kofun.
Så mycket ilska.
Visst är jag arg.
Man har ljugit för mig hela mitt liv.
Du har varit med drottningen.
Var försiktig. Var mycket försiktig, kära du.
Den här drottningen…
…tjänar bara en persons intresse.
Sitt eget.
Eller så är hon bara försiktig med vem hon litar på.
Hon låtsas i alla fall inte vara nån hon inte är.
Jag är upptagen, Paris.
Ni måste lugna ner er båda två.
Ingen skada skedd.
Ingen skada?
Du startade nästan ett krig där inne.
Jag hade ett svagt ögonblick, visst…
Ditt svaga ögonblick släckte allt hopp om en förhandlad fred.
I så fall, varför har inte trivantierna ridit hem?
Maghra, du är ny på det här.
Och Bobo,
- du verkar inte vara typen som förhandlar hellre än slåss.
Så lita på mig båda två när jag säger-
- att vi har fått ovärderlig kunskap.
Vilken då?
Att trivantierna kanske verkligen vill ha fred.
De återvänder inte till förhandlingsbordet.
Jodå, det gör de.
Men förhandlingsbordet är oviktigt.
Det viktiga är vad man kommit överens om innan man sätter sig.
Vad menar du?
Vad har du gjort utan mitt godkännande?
Jag handlade i ditt namn-
- och med dina intressen för ögonen, prinsessa.
Vi har ett möte ikväll med ambassadör Scopus.
Det är ett privat möte,
- långt bort från hot och skrävel och Torrances spionerande ögon.
Vi förhandlar fram fred ikväll,
- och låtsas göra det igen vid förhandlingsbordet imorgon.
Du går inte till det mötet.
Ursäkta?
Menar du mitt möte, som jag har ordnat?
Jo, det tänker jag nog.
Nej. Om du har ett svagt ögonblick till,
- så dör både du och Maghra där.
Jag följer med henne.
Jaha, ja.
En trivantisk förrädare efterlyst för mord. Vad kan gå fel?
Sluta, båda två.
Lord Harlan, det här är sista gången
- du förhandlar å mina vägnar utan mitt uttryckliga tillstånd.
Är det förstått?
- Är det förstått? - Ja.
Alltså.
Så här går vi vidare.
Harlan, du går till mötet med mig, men Baba Voss följer med.
Och om du säger ett enda ord för mycket,
- får han tyst på dig på valfritt sätt.
Var äger det här mötet rum?
Du glömde nämna att du är en payansk kunglighet.
Jag hade nämnt det… om jag hade vetat.
Visste du inte?
Det är en lång historia.
Du måste berätta nån gång.
Varje dag sen jag rymde har jag drömt om att träffa dig igen.
Det här är svårt, jag vet.
Våra länder går snart i krig.
Inte om konferensen är framgångsrik.
Det blir den inte.
Det kan du inte veta.
Eller kan du?
Och om våra folk går i krig…
…strider du för ditt folk och jag för mitt.
Det får inte hända, Wren.
Min mor vill inte ha krig, det vet jag.
Jag vet inte om det kan bli fred…
…mellan våra folk.
Och jag vill inte strida mot dig.
Wren.
Jag ska aldrig strida mot dig.
Scopus?
Är du där?
Var skulle jag annars vara?
Harlan. Vilka är med dig?
Som utlovat tog jag med prinsessan.
- Prinsessa. - Ambassadör.
Låt mig framföra min djupaste ursäkt-
- för Lord Harlans oförlåtliga utbrott.
Du gjorde dig till åtlöje, Harlan. Du bar dig åt som ett bortskämt barn.
Tänk om du hade skadat Watts.
Äsch, det är inget toppmöte om ingen får en snyting.
Så… ska vi ha samtalet?
Var börjar vi?
Vi vet att ni inte attackerade Kanzua.
Prinsessa, jag uppskattar er ärlighet.
En uppfriskande skillnad från tidigare idag,
- men jag behövde inte smyga ner hit för att höra vad jag redan vet.
Då ska jag säga nåt som ni inte vet.
Mycket snart är min syster inte drottning längre.
Jag lyssnar.
Drottningen har inte varit sig själv sen Kanzuas fall.
Hon har lidit mycket, och hennes omdöme är ifrågasatt.
Och är ert omdöme bättre?
I ett krig mellan våra länder finns ingen segrare.
Jag är övertygad om motsatsen.
Ni ber min regering att be om ursäkt för en attack vi inte begått.
När jag blir drottning förnekar jag ursäkten-
- och gör sanningen känd.
Varför skulle jag säga ja till detta?
Av samma skäl som ni är här överhuvudtaget.
Vi vet att Triangeln inte vill ha ett krig till.
Om ni ger ganiterna fria händer-
- har de invaderat er inom några veckor.
Ganiterna är kackerlackor-
- som vi dagligen krossar under kängorna.
Och alla dessa kängor är mobiliserade i väst.
Det vore ett stort misstag att underskatta vår kapacitet.
Jag vet.
Men ni vet att vår drottning kan göra såna misstag.
Så är vi överens?
Harlan, du har alltså gift dig med en blivande drottning?
Djärvt drag, även för dig.
Vi är alla slavar under den sanna kärlekens infall.
Tack för att du äter med mig.
Det är så tyst när alla är borta.
Tack för ridturen i morse.
Inget att tala om.
Jo, det var det.
Jag vill återgälda tjänsten.
- Harmony? - Ers Höghet?
Har du det?
Ja, en portion var åt er.
Din tjänst är en välsignelse.
Tack, min drottning.
Har du prövat törnblom tidigare?
Drogen?
Den är förbjuden.
Jag håller tyst om du gör det.
Jag har aldrig tagit droger förut.
Jag är hedrad att ledsaga dig vid ditt första rus.
Hur verkar det?
Jag kan inte förklara det mer än du kan förklara syn för mig.
Du får samma mängd som jag brukar ta.
Nog kan en man som du klara det?
Och nu jag.
Och nu väntar vi.
Jag känner ingenting.
För att känna måste du vidröra.
Vidröra?
Ja, jag känner…
Jag känner…
Inte så, Kofun.
Känner du det?
Ja.
Ja, jag känner det.
Sibeth.
Ska jag sluta?
Nej.
Vad tror du?
Scopus kommer att anta budet. Tro mig.
- Jag litar inte på dig eller honom. - Baba.
Fråga din man om hans goda kontakter med en hög trivantisk ambassadör.
Han har rätt, Harlan. Det är misstänkt.
Jag är ingen spion.
Så vad är det?
Drottningens skatt. Den är hög och enfaldig.
Så för att hålla staden rustad och invånarna födda i svåra tider-
- måste jag ibland göra affärer bortom Kanzuas gräns.
Det är törnblom. Kol.
Så du bröt mot lagen?
Ja, jag bröt mot lagen för mitt folks skull.
Du tjänar säkert bra på affärerna.
Hyfsat. Jag tar alla risker.
Vi har alla ett tveksamt förflutet, eller hur?
Du borde vara tacksam för mitt,
- annars skulle vi vara på väg mot krig nu.
Så, Baba Voss, om du inte har några fler söta hotelser mot mig,
- tänker jag gå och lägga mig.
Vi måste låtsas förhandla om fred imorgon.
Det har varit en lång dag. Vi borde alla lägga oss.
Vi kan gräla mer imorgon.
Ursäkta mig.
Ur vägen.
Nej.
Hur vi sover annars är en sak,
- men Scopus har just slutit ett avtal-
- med blivande drottningen Maghra och hennes blivande kung Harlan.
Vi vill inte skapa förvirring, eller hur?
Om du rör henne…
En vacker dag tvingar jag dig att avsluta den meningen.
Jag sover här ute hos dig.
Vad är det?
Han är en idiot, men han har rätt.
Jag vill inte vara skälet till ditt misslyckande.
Och det är för kallt för dig här ute.
Gå in.
Är du säker?
Ja.
Vi vet alla att Trivantes inte anföll Kanzua.
Men vi vet också att er drottning är galen nog att gå i krig ändå.
Så vi hanterar henne på samma sätt som ett barn som har ett utbrott.
I fredens intresse-
- ger vi henne den ursäkt hon kräver.
Tack, ambassadör.
I utbyte mot den lögnen-
- accepterar ni gränserna som de är knutna på vår karta.
Är vi överens?
Vi accepterar erbjudandet och tackar er å Payas folks vägnar.
Utmärkt.
Våra notarier får dagen på sig att rita om kartorna,
- så granskar vi dem imorgon innan vi reser hem.
En sak till innan vi ajournerar oss.
Det här med att er drottning tillåter seende,
- det måste upphöra.
Om seende tillåts växa i antal och frodas där,
- kan inga gränskoncessioner rädda er från förstörelse.
Hej, Paris.
Hej.
Jag minns inte att jag bjöd dig att göra mig sällskap.
Jag ville inte att du skulle äta ensam.
Jag kanske gillar att äta ensam.
Ingen gillar att äta ensam.
Jag bad dig att hålla dig nära Kofun, inte göra honom till en soldat.
Tro mig, det är ingen risk för det.
Jag menar allvar. Han är i din vård.
Det är ditt ansvar att vägleda honom.
Jag lär pojken att försvara sig,
- inget mer. - Toad.
Hela mitt liv har jag fått lära mig att döda häxor.
Nu säger du att jag måste skydda dem.
Så varför ska jag lita på dig?
Du måste lita på dig själv.
Bara du själv är ansvarig för dina val.
Och om jag väljer fel?
Det gör du inte.
Hur vet du det?
För att…
…jag vet att du är en god man…
…med ett mycket dumt namn.
En god man.
God morgon.
Hej.
Ångrar du igår kväll?
Jag har bara aldrig gjort det där förut.
Det som är nytt är alltid skrämmande…
…men också spännande.
Jag vill inte göra nåt som vållar dig obehag.
Det är visst allting nuförtiden.
Du har haft en svår tid.
Du vet inte vem du ska lita på.
Låt oss göra en pakt här och nu.
Jag ska aldrig ljuga för dig.
Du ska aldrig ljuga för mig.
Inte ens när det vi säger till varandra kan vara smärtsamt att höra.
Är vi överens?
Ja.
Den här freden…
…vilar på så många lögner.
Och den lär inte hålla.
Det kanske finns en större sanning bakom alla lögner.
Vilken sanning då?
Att ingen vill ha krig.
Om jag bara var lika hoppfull som du.
Nåja…
…om du håller dig nära mig, kanske det smittar av sig.
Inkräktare! Vakna!
Vad händer?
Befälhavare Watts?
Vem där?
Vem…
Hjälp! Vakter!
Vi är förrådda!
Scopus.
Jag är ledsen.
- Nej. - Wren.
Pappa, stanna där!
Du. Du gjorde det här.
Wren. Nej.
Det var din plan hela tiden.
Nej, det var inte vi.
Du visste att jag var den enda som kunde stoppa det här.
- Wren. - Du höll mig där uppe.
Du använde mig.
Nej.
Wren, vänta!
Lönnmördaren har payanska tecken.
Sibeth.
Helvete.
Hon tänkte aldrig tillåta ett avtal.
Hela fredsmötet var ett sätt för henne att föra ett krig vi inte kunde stoppa.
Jag beundrar henne nästan,
- om det inte var för att hon får oss alla dödade.
Vi måste härifrån.
Trivantierna är här innan Gudsflamman stiger.
Kofun?
Sibeth.
Förlåt att jag väckte dig.
Vad är det?
Något händer. Jag är inte säker här.
Vad är det? Vad händer?
Inget ännu, men snart. Det är jag säker på.
Du är den enda jag litar på.
Stanna här hos mig.
Tack.
Hur var din resa?
Du verkar inte överraskad.
Över att drottningen vill ha krig? Nej. Jag är inte överraskad.
Jag försökte varna Triangeln.
De där soldaterna hade inte behövt dö.
Det är en sak till du bör veta.
Attacken…
…jag tror att den leddes av Baba Voss.
Så Baba och hans barn strider för drottningen nu.
Det var jag som lockade honom hit och lät honom rymma.
Om det blir känt vill Triangeln låta avrätta mig.
De får inte veta det av mig.
Du är den enda överlevande. Triangeln lär ha frågor.
Den första frågan lär vara:
Hur är det möjligt att den enda överlevande var min egen kapten?
Tror du mig vara en förrädare?
Nej. Självklart inte.
Jag har känt dig sen du var barn.
Men vi befinner oss i en farlig position.
Så jag behöver veta svaret på den frågan.
Hur kunde du ensam överleva?
- Är du inte glad över… - Svara.
För att jag kan se.