Za mnoho staletí
téměř všichni lidé ztratili schopnost vidět.
Po spoustě let se však zrak vrátil.
Ďábelské světlo kdysi málem zničilo svět.
Dvojí požehnání, Božský plameni.
Je to dar od Jerlamarela.
Jednou budeme spolu.
Najděte jeho děti a přiveďte mi je.
Jsem Tamacti Jun. Generál věrostrážců královny Kane.
Jak nebezpečné je v tomto světě mít zrak.
Domov je bezpečný, než jím být přestane.
- Musíme jít. - Odveď je k řece.
Taková cesta…
Pokud ji přežijeme,
nebudeme už na jejím konci poznávat jeden druhého.
Můj otec byl otrokář. A i já.
Celé to shnilé město chce mou smrt. Já pro něj nezemřu.
Tohle město zemře pro mě.
Nech toho! On vidí.
- „Věrostrážci se blíží.“ - Mami!
Viděl jsem ji zemřít.
Slyším hlas mrtvé ženy.
Tak pojď blíž.
Sláva princezně Maghře…
Kde je má rodina?
Chtěl jsem jim pomoct. Ale najednou zmizeli.
Jestli se pokusíš utéct, nedostaneš se daleko a důsledky budou…
…nepříjemné.
Zjistil jsem, kde královnu drží.
- Jsem jejich královna. - Nastal čas k jistému přehodnocení.
Být pobočníkem královny není špatné.
Děkuji ti za věrnou službu.
V těchto těžkých časech povedu své vojáky se sestrou po boku.
Jdeme najít moji rodinu.
A až je najdeme, už nebudou za uprchlíky.
Toto je cesta do království vidoucích.
Potřebuji vidoucího krále, aby mi dal vidoucí děti.
Máš nějaký návrh?
Pověz mi o svém synovi.
Haniwo, Kofune. Jsem Jerlamarel. Váš otec.
Víš naprosto jistě, že to jsou děti Baby Vosse?
Dostaneš jeho dceru, Haniwu.
Dal jsi moji holčičku Trivanťanům.
Generál chtěl ji, myslí, že je tvoje dcera.
- Který generál? - Edo Voss. Tvůj bratr.
Můžeš si za to sám.
Věže z božské kosti.
Víc, než jsem v životě viděl.
Je tady.
Jdeme najít tvou sestru.
Je tam někdo?
Ty tam. Doklady.
Řekl jsem doklady. Hned.
Nejsem nikdo.
Dej mi své uzly.
Mé uzly nepotřebuješ.
A to proč?
Já myslel, že jsem ho zabil.
Mečem jsi ho propíchl.
Na ta zranění by zemřel, ale trvalo by to.
Pojď sem, chlapče. Pojď.
Usmrcení nemůžeš vidět.
Musíš ho cítit. Dej své ruce na moje.
Teď zavři oči. Zavři je.
Zarazíš ho dovnitř a nahoru. Nahoru.
- Cítíš to? - Ano.
Rozumíš, to trhání a párání.
Když ho takhle rozřežeš, garantuju ti, že už zůstane mrtvý.
Natáhni nohu.
Budeme mít zase problém?
Poručíku Wren. Přišel jsem zkontrolovat vězně.
- Jak to vypadá? - Je v pořádku.
Generále, mělo jít o pár dnů. A je tu skoro měsíc.
Brzy to skončí.
Jen nechápu, proč ji držíte tady.
Víte, že z ní nemůžu udělat oficiální vězeňkyni.
Když Trojúhelník zjistí, že jste provezl vidomého vězně,
- je po nás po obou. - Vám se nic nestane.
Posloucháte rozkazy, tak se jimi řiďte. O radu se postarám.
V téhle věci můžu věřit jedině vám, Wren.
Při dávání příkazů mi věříte, ale co je zač a proč tu je, mi neřeknete.
Taky bych ráda věděla, co jste zač a proč tu jsem.
Jsem… vrchní velitel Edo Voss.
A ty budeš mluvit… až budeš tázána.
Pokračujte, poručíku.
Podařilo se ti nezničit mu výstroj.
Mohlo by ti to padnout.
Potřebuju jen náprsní krunýř.
Tu máš, podrž mi šavli.
Myslíš, že ti padne?
Nemusí padnout. Musí jen vydávat jeho pach.
Synu, dej mi meč.
Dobře.
Ty a Paris se utáboříte 50 tepů v lese.
- U horské stěny… - O čem to mluvíš?
Jdu s tebou.
Ne. Ne, ne, nejdeš. Bude dost těžké dostat odsud i jen jednoho z vás.
Jak ji pak najdeš? Budeš potřebovat můj zrak.
Tvůj zrak?
Tati, co to děláš?
Babo!
- Vraz mi taky. - Co?
Řekl jsem vraz mi.
Uslyší každý tvůj pohyb, tak jako já.
Jako vidomý jsi hlučný a těžkopádný.
Dost.
Kofune. Kofune.
Můj synu.
Poslouchej mě.
S matkou…
…jsme tě vedli k tomu, abys byl ušlechtilý, ne abys byl válečník.
Nechci, abys musel bojovat, jako musel já.
Nepočítal jsem s tím, že bys někdy žil mimo Alkenny.
A nepodařilo se mi tě připravit.
Nejspíš se nevrátím.
Musíš se naučit bojovat se zavřenýma očima jako slepec,
jak bych tě to naučil.
Pamatuj si, oči tě zradí.
Tati…
Někdo musí přežít. Jasný?
- Paris. - Ano.
Pojď sem.
Poslouchejte mě. Počkáte sedm dnů.
Jestli se nevrátím, jsem mrtvý. A Haniwa taky.
Utečte odsud, co nejdál to půjde.
Paris, řekni to.
Za sedm dní odejdeme.
Jestli se nevrátím, zůstaneš mu jen ty.
Ano.
Přísahal jsem, že se nevrátím.
Vrať se s Haniwou a odpřisáhni to znovu.
Promiň, chlapče.
Miluji tě, můj synu.
Je ti dobře?
Jistě že je mi dobře.
Byla jsi tam dost dlouho.
Už moc dlouho po cestě jím polosyrovou zvěř.
Nemám tvůj alkenský žaludek.
Jak daleko do Pennsy?
Už jen kousek, Výsosti.
Nuže tedy…
Vpřed.
- Tak! - Tak.
Dvacátý šestý pohraniční prapor, pane.
Když se nehlásili, jeli jsme je hledat.
Nejspíš narazili na bandu pašeráků.
Ne. Tohle nebyli pašeráci.
Pane?
Přivezte je.
- Se všemi poctami. - Ano, pane.
Vítej doma, Babo.
Uzly.
Pokračujte.
Uzly.
Kapitán Koji?
Dvacátý šestý prapor?
Dvacátý šestý se má vrátit až zítra.
Povolali mě dřív kvůli zprávě o obětech.
Trochu nezvyklé, ne?
Ne, když jsou oběti.
Postupujte k Východní bráně.
Pane.
Musíš jíst.
Co je ti po tom, jestli jím?
Nic.
Jen se ti snažím zajistit pohodlí.
K té posteli už jsem připoutaná týdny.
Věř, že Edo umí být o dost zlejší.
Tak proč není?
Proč mi tohle dělá?
Už jsem ti říkala, že nevím.
Nevím ani, proč jsi tady.
Generál říkal, že se jmenuje Edo Voss.
No a?
Můj otec je Baba Voss.
Edův bratr?
Slyšela jsi o něm?
Jen zkazky. Byla… Byla jsem ještě dítě, když utekl.
Ale Edo ho hledá už 25 zim,
aby pomstil smrt otce.
- Tvrdíš, že Baba zabil vlastního otce? - Ano.
Tomu nevěřím.
No, na tom, čemu věříš, moc nezáleží.
Edo mě využívá, aby sem nalákal Babu.
Většina mužů se mému otci za každou cenu vyhne.
Jenže generál není jako většina mužů.
A na to, až se mu dostane do rukou Baba Voss, čeká už hodně dlouho.
TRIVANTY, VÝCHODNÍ BRÁNA
Neznáš mého otce. Až si pro mě přijde, zjistíš to, teprve až zmizíme.
Tvůj otec se možná dostane do města…
Další.
…ale živý už z něj nevyjde.
Identifikační uzly.
Tohle je Edovo město.
Pojďte. Rychleji. Identifikační uzly.
A bude na něj čekat.
Takže Edo je generál a ty pracuješ pro Eda?
Co jsi pak ty?
Někdo, kdo má pocit, že už zodpověděl dost tvých otázek.
Fajn. Už jen jedna.
Ví, že vidíš?
Přijďte okoštovat.
Sexuální uspokojení podle libosti.
Cokoli je vám libo…
- Rozkoš zaručena. - Koukej na ty krasavice!
Sbohem, Ruby Tuesday.
- Kdo by ti mohl dát nějakou nálepku? - Díky.
Když jsi s každým novým dnem jiná.
Stejně mi budeš scházet.
Pohněte, vy líný parchanti!
Hlídejte si ten oheň. Ať se neusazuje škvára.
Kováři. Tohle je k ničemu.
Asi prasklo při chladnutí.
Protože s tím hýbali.
Roztav to. Dávej kurva větší pozor.
Vojenská ocel. Kovaná rukojeť. Nefalšovaná.
Pasuje k náprsnímu krunýři. Tohle je vzácný úlovek.
Kolik dáš?
Je nezákonné kupovat či prodávat vojenské zbraně.
- Takže si to nejspíš zase vezmu. - Počkat, počkat.
Tak deset měďáků.
Takovou cenu má jen ta rukojeť. Dvacet.
Za 20 měďáků
bys musel přivést toho vojáka, kterýmu jsi to ukrad.
Tos měl říct předtím, než jsem ho zabil.
Ten hlas znám. To ale není možný.
Patří muži, který je mrtvý.
A jestli mrtvý není,
dostanu 100 měďáků, když ho udám.
Ano… nejdřív by ses ale odsud musel dostat živý.
A vím, že mně neutečeš.
To mě poser.
Baba Voss.
Jsi blázen, že ses sem vrátil.
Moc rád slyším tvůj hlas.
Obávám se ale, že toho brzo budu litovat.
Ano, to budeš.
Pojď, vzadu je o něco chladnějc.
Jak jsi to zjistila?
Skrývám to celý život.
Stejně jako ty. Vím, jak to vypadá.
Tvůj otec zřejmě není Jerlamarel.
Ne.
Mí rodiče jsou tady v Trivantech.
A tvá matka nebo otec?
Jsou normální.
I mí bratři.
Jerlamarel se narodil slepým rodičům, o nikom dalším jsem ale nikdy neslyšela.
Jsou tu i další jako ty?
Nikdo… pokud vím.
To musíš být dost osamělá.
A když jsi voják,
nebojíš se, že to zjistí a upálí tě jako čarodějnici?
Trivanty nejsou jako Paya. Na čarodějnice tu nikdo nevěří.
I tak by mě ale popravili.
Když nevěří na čarodějnice, tak proč?
Naše vláda není pověrčivá, ale je praktická.
Ta vlákna ukrývají zákony psané před mnoha staletími.
Zrak už jednou svět zničil.
A oni nedovolí, aby se to stalo znovu.
Takže kdybych generálovi řekla tvé tajemství, moc by ti to neprospělo, viď?
Bylo by to slovo zoufalého vězně proti slovu věrného poručíka.
Komu myslíš, že by věřili?
A buď ráda, že to tak je,
jinak už jsem tě zabila a generálovi řekla, že ses pokusila utéct.
Nezabila bys mě.
Neznáš mě.
Už tě znám líp než kdokoli jiný.
Její královská Výsost královna Kane.
I přes všechen ten hluk slyším, jak supíš.
Dala jsi mi slovo, že budeme dál hledat mou rodinu.
A taky budeme.
Hledáme už víc jak 30 dnů.
Nemůžeme se toulat donekonečna. Musíme si vzít zpět království.
Až se to podaří, budeme mít nové vojáky
a základnu, ze které budeme dál hledat.
Třebaže bezvýsledně.
Měli bychom odejít.
Zklidni se, Podomku.
Vyrostl jsi sám a v bídě
a teď se stýkáš s payanskou královnou.
- Nevidíš v tom zázrak? - Já jsem tu čaroděj.
Sloužíš určitému posvátnému záměru. Zajistí ti bezpečí. Tak přestaň kňourat.
Nádherná místnost.
Má královno.
Jsme šťastní, že jste přežila.
Po zničení Kanzuy jsme se báli nejhoršího.
Lorde Harlane, děkuji za toto úžasné přijetí.
Vaše přítomnost je poctou za jakýchkoli okolností,
natož při triumfálním zmrtvýchvstání.
Zdravím, lorde Harlane.
Zdravím. Kdo je to?
Maghro?
Vy jste nepoznal můj hlas?
Není možná.
To jsem já, Harlane.
Princezno.
Obě sestry se k nám vracejí!
Vskutku zázračný den!
Je to tak dlouho. Žasnu, že si mě vůbec pamatujete.
- Jistě, že si vás pamatuji. - Výborně.
Pokud vím, jste má velká ctitelka.
Má královno.
Uzly, které jsme obdrželi před vaším příjezdem,
značily váš záměr
vysvětit Pennsu jako nové centrum Payanů.
Věřím, že nemáte námitky.
Naopak, jsem váš uctivý služebník.
Znám vás moc dlouho, abych tomu uvěřila.
Všichni jsme oplakali ztrátu Kanzuy, královno.
Vskutku nemyslitelná tragédie.
Ano.
Budeme mít dost času probrat to ve větším soukromí.
Zajisté.
Umím si představit, jaké hrůzy jste prožila.
Genocida vašeho lidu.
Vy vyhnaná do pustiny za zdi města.
Dovolil jsem si vám tedy zajistit nádherné sídlo.
Dobře opevněné, skvělé místo.
- Budete v pohodlí… - Co je nejlepší dům v Pennse?
To bude tento dům. Můj dům.
Opravdu?
Který by mi bylo ctí vám poskytnout jako váš palác.
Neprodleně vás nechám ubytovat.
Vaši laskavost vám nezapomenu, lorde Harlane.
Princezno Maghro.
No, to je kapku průser, co?
To ji jen tak necháš, aby sem takhle přijela a vzala ti tvé město?
Je to královna.
Máš víc vojáků než ona věrostrážců.
Ano, ale její jsou zdatnější v zabíjení než moji.
Kromě toho, když to správně uchopíme,
mít královnu takhle nablízku má své výhody.
Včera byla královna mrtvá. To mi přišlo dost blízko.
Kerrigane, jsi můj bratr a miluju tě,
ale chybí ti představivost.
Takže ses celou dobu schovával v payanských horách.
- Těžko si tě představit jako Payana. - Tím nejsem.
Žil jsem mezi utajenými kmeny.
Tak nejsi Trivanťan.
Nejsi Payan.
No aspoň nejsi zasranej Ganita, ne?
Yakisi…
Rovnou k jádru pudla. Starej dobrej Baba.
Tak jo, o co jde?
- Edo. - Do hajzlu.
Sebral mou dceru.
Musím zjistit, kde ji ukrývá.
Byl jsi pryč pořádně dlouho, Babo. Edo si dost polepšil.
- Vím, že je generál. - Je vrchní velitel.
- Vrchní velitel? - Přesně tak.
Vůbec se k němu nedostaneš.
Což ti ani neradím. Za to, cos proved, by tě ztrestal.
Je to moje holčička.
Rozumíš tomu?
Hele, už dlouho vedu jinej život,
ale jestli ji sebral, aby tě přilákal, nebude v běžným vězení.
Tipuju, že ji drží na základně tři.
Pověz mi o ní.
Je to uzavřený objekt. Tajná vojenská činnost.
Edo tam má vlastní přepadový oddíl.
A jak se dostanu dovnitř?
Dovnitř se nedostane nikdo, ani vláda.
Zkurvenej Baba.
Přijde ti moudré vzít si dům lorda Harlana?
Královna má bydlet v nejlepším domě.
I královna potřebuje spojence.
Naše situace tu je přinejlepším nejistá.
Dokud nebude zničení Kanzuy uspokojivě objasněno,
jsme zranitelné.
- Moc se strachuješ. - Ty se strachuješ málo.
Tvůj lid už proti tobě jednou povstal.
Lord Harlan ovládá armádu, potřebujeme jeho ochranu,
- obzvlášť až vyhlásíme nový zákon… - Dost.
Harlan byl prostý dvořan, jemuž se podařilo stát lordem z Pennsy.
Nevím, jak to dokázal. Nejspíš tím, že nejednal jako idiot.
Jak muži jako Harlanovi ukážeš slabost, bude tě mít v hrsti.
To si zapamatuj.
Musíš být při jednání s lordem Harlanem obezřetnější.
Potřebujeme jeho i vedení mít na své straně.
Já jsem jejich královna.
Na jaké jiné straně mohou být?
Jen říkám, že milovaný vládce toho může dosáhnout mnohem víc než opovrhovaný.
Mluvíš o svých dětech. Dala jsem ti slib, Maghro. Myslíš, že ho nedodržím?
- Navrhuju podlézat… - Královna nepodlézá.
…vedení, dokud se Kanzua neobjasní.
Nemusím nikomu nic vysvětlovat.
Veličenstvo, lord Harlan a kapitán Gosset.
Přijmu je.
Nechte nás.
Co řekneš o Kanzui?
Rozhodnu, co je třeba říct, a to řeknu.
Ať řekneš jakoukoli lež, bude to i má lež.
Když to říká královna, není to lež.
Lord Harlan. Koho jste přivedl?
Má královno. Princezno.
Toto je kapitán Gosset, nejvyšší armádní důstojník Pennsy.
Je mi ctí, má královno.
Útok na Kanzuu byla nevídaná ohavnost.
Ano.
Od té doby máme plnou vojenskou pohotovost.
Zítra očekávám kompletní zprávu o připravenosti opevnění.
A máte ji mít.
Pokud nám, jakožto jediný svědek, řeknete, kdo je náš nepřítel,
- jistě nám to pomůže lépe se připravit. - Mohu.
A ve vhodnou dobu tak učiním.
Svolejte radu. Setkám se s ní při nejbližší příležitosti.
Ano, Veličenstvo.
Mám jinou velice důležitou záležitost.
- Maghro. - Princezno?
Naháněli jste je 17 let. Můžete hledat ještě o trochu déle.
Svatá pravda.
Byla jsem odloučena od rodiny.
Chci, aby všichni volní vojáci pokračovali v pátrání.
Nenecháme kámen na kameni.
Děkuji.
Dám vojákům příkaz společně s vámi.
Rodina nade vše.
Ano…
Věřím…
…že jste vy i vaše sestra spokojené s ubytováním.
Ano.
A teď, předpokládám, povedeme otevřený rozhovor.
Dá rozum, že po útoku na Kanzuu
chceme posílit svou obranu.
A vy jste přitom právě souhlasila s odesláním cenných vojáků z města.
Ledaže byste třeba měla důvod se druhého útoku neobávat.
Zde jsme dobře opevnění.
Pennsa má největší jednotku v Paye, nemýlím se?
I proto jsem si ji vybrala.
Já myslel, že proto, že víte, že ve mně máte přítele.
Potřebuji vaše přátelství?
Tedy, kolují určité zvěsti, má královno.
Zvěsti.
Ano, není tajemstvím, že šlechta města Kanzua
mobilizovala proti vám.
Buďte moc opatrný, Harlane.
To jsem vždy, má královno.
Má oddanost vám je neochvějná,
Pennsa je však velké město.
Spousta frakcí, spousta vlivných lidí.
Mají svá podezření.
Mohu se domnívat,
že se snažíte dobrat něčeho připomínajícího podstatu.
Spočívá v tom, co už jsem říkal.
Máte ve mně přítele.
Mohu být moc dobrý přítel.
Budu to mít na paměti. Jestli už nic nemáte, odejděte.
Ještě si zvykám ve svém novém paláci.
Má královno.
Podomku.
Ano, královno?
Ty vidíš. Vypadám dobře?
Vypadáte překrásně.
Vypadám, že tě tu chci mít?
Odejdi!
Kerrigane.
A jaká byla královna?
Na chlup stejně lstivá a nebezpečná, jak ji pamatuju.
Ženská podle mého gusta.
A sestra?
Ještě nevím jistě,
ale panuje mezi nimi dvěma úchvatný nesoulad.
Něco tam nesedí.
- Co je to? - Nevím.
Chtělo by na to přijít.
Tak jako tak, rozhodně potřebuju tu páku, jak jsme probírali.
Víš, kde je?
Právě ho přivážejí.
Dobře.
Mezitím
se zdá, že byl nejvyšší lord Pennsy vykázán z vlastní ložnice.
Jo.
Ne náhodou pak i jeho mladší bratr.
Tušil jsem, že to řekneš.
Božský plameni. Ochraňuj naši Haniwu.
Babu Vosse, jejího otce.
Přiveď nám je v pořádku.
Přiveď nám je v pokoji.
Dodej…
Haló?
Nejste tu snad úplně sama, že ne?
Mohla bych se vás zeptat na totéž.
Vy ale nejste sám, že?
Ne, nejsem…
Věrostrážci. Musíme hned utéct.
Do hajzlu.
Ani hnout.
- Haniwo. - Už bych měla jít.
- Z města neunikneš. - Tak to bude krátká cesta.
Teď dojdeme k těm okovům na nohy…
Kurva.
- Nechci ti ublížit. - Tak mě nech jít.
Ani to nechci.
Kurva!
To stačí.
Co dělají věrostrážci tak daleko od hlavního města?
Hledáme alkenské sourozence
- Haniwu a Kofuna. - To nejsme my.
Naši psi to ale cítí jinak.
- Tohle je Kofun. - Nejsem.
Nechte ho.
Podle stáří hlasu nejsi Haniwa.
- Tak kde je? - Není s námi.
No lepší jeden než nic.
- Z rozkazu princezny Maghry… - Maghry?
…s námi máte ihned jít do Pennsy.
O čem to mluvíte? Ona není… Princezna? Je mrtvá.
Ujišťuju vás, že je živá, a navíc sestra královny Kane.
Lžeš.
Říká pravdu.
- Cože? - Je naživu.
Maghra je naživu.
- Co? - Musíme se pohnout. Hned.
Jsi si jistá?
Silně jsem z něj cítila její životní energii.
Dík za potvrzení toho, o čem nebylo pochyb.
- Jdeme. - Zadrž, ne!
Počkat, nemůžeme odejít. Na někoho čekáme.
Na Haniwu?
Ano. A na mého otce. Budou tu brzy.
- Jdeme hned. - Ne, bez nich odejít nemůžeme.
Nemůžeme tu zůstat. Je to moc nebezpečné.
Takže můžeš jít dobrovolně,
nebo přivázaný na hřbetě mého koně.
Vyber si.
- Paris… - Maghra je naživu.
Kofune, jdi za svou matkou.
Já tu počkám na Babu a Haniwu.
Samotnou tě tu nenechám.
Nebudu samotná.
Jdi za ní.
Už jdi.
Lorde Harlane. Vstupte.
Poznala jste mě podle klepání.
Nebo podle chůze do schodů.
Ano, já zapomněl. Jste ayura.
A prosím, mezi těmito zdmi žádné nudné formality.
Říkej mi Harlane.
No, předpokládám, že mi chceš říkat Maghro.
Jako když jsme byli děti.
- Už ale děti nejsme. - Jistě že jsme.
Jen smutnější a naštvanější, jak stárneme.
Přináším dárek pro dítě v tvé duši.
Zvukovou hůlku.
Takovou už jsem neměla léta.
Pamatuju si, že sis s nimi vždycky ráda hrála.
Ano.
Bylo to to jediné, co utišilo hluk v mé hlavě.
Děkuji, Harlane.
To bylo pro mě to nejmenší, Maghro.
Myslíš, když ti sestra vzala domov?
Vše, co dělám, je služba královně.
Pokud si vzpomínám,
vše, co jsi kdy dělal, vždycky byla služba sobě samému.
Nuže, zdá se, že oba máme dlouhou paměť.
Pověz mi,
byla jsi v Kanzui při tom útoku?
- Ne. - Ne?
Takže… vlastně beze svědků?
Nejdřív nám sebereš tituly a teď si zahráváš s velezradou?
No tak o tom ty něco víš.
To ty ses vzbouřila proti sestře
a pokusila se uchvátit trůn.
O mně ale 18 let nikdo neslyšel,
což by mohlo být ponaučením.
To jistě.
Mimochodem, kdes byla?
Víš, to je hodně dlouhý příběh na tuhle hodně krátkou návštěvu.
Dobrá.
Jednou si na něj najdeme čas.
Pokud to mohu říct,
byla by z tebe skvělá královna.
Drazí a zbožní občané Pennsy,
nechť Božský plamen zahřeje vaše srdce.
Stojím dnes pokorně před vámi jako znovuzrozená z útrap.
Ze smutku. Ze smrti.
Vděčná, nyní více než kdy dřív, za vaši víru,
vaši lásku…
Maghro?
- …a smysl, který jste mi dali. - Tady jsem.
Co se děje?
- My… - Světit má až za tři dny.
- Máme dohodu. - …jsme…
- Domlouvám to. - …vyvolení.
Ráno se probudila a rozhodla se jinak.
To je celá ona.
Naše milované hlavní město Kanzua, kde vládl můj otec
a jeho otec a před ním jeho děd,
již není.
Poslouchala jsem pláč svého lidu, když tonul.
Děti s pláčem volaly po svých matkách. Muži po svých manželkách.
Byla jsem připravena zemřít s nimi,
ale Bůh se mnou měl jiné plány.
Cítila jsem, jak v mém nitru plápolá jeho plamen
a zahřívá mě, když mě odvedl od jisté smrti,
aby mě znovu spojil se sestrou.
Princeznou Maghrou, kterou jsme celé roky považovali za ztracenou.
A je to tentýž Bůh…
Jediný skutečný Bůh…
…kdo nás přivedl dnes sem,
abychom vysvětili město Pennsa jako nové hlavní město království Payanů.
Mí drazí Payané,
vězte, že to, čeho jste se nejspíš obávali, je pravdou.
Byla to trivantská armáda, kdo povraždil náš lid
a zničil Kanzuu.
Kurva.
A teď vám povím proč.
Jejich špehové je informovali…
…že v sobě nosím dítě.
Dítě, jež vše změní.
Jelikož se narodí s božským darem zraku.
Vím, že je těžké přijmout něco natolik odporujícího
učení našich předků.
Já jsem však slyšela hlas boží…
…a Bůh propojil svou duši s mou a vrátil mě do života,
abych mohla spojit všechny Payany a přemoci našeho nepřítele na západě,
a to jednou provždy.
Naše vítězství bylo předpovězeno a bude bleskové.
Jelikož jsme vyvolení, abychom ochraňovali tyto požehnané děti, až přijdou,
a ony přijdou, aby předznamenaly nový svět.
Svět, ve kterém ti se zrakem i ti bez něj
budou žít společně v harmonii pod mou vládou.
Neboť jsme Payané!
Jsme Payané.
Byl jsi už někdy v uhelném uzlu?
Ne.
Nemají rádi návštěvy.
Drž se při stěnách. Dál od šachet.
- Bude na tebe čekat Snell. - Snell.
Tu máš, dej mu tohle. Ukáže ti správný tunel.
Běž co nejrychleji.
Jestli ten žár vdechneš, upálí tě to zevnitř.
Díky, Yakisi.
- Nejspíš umřeš. - Né.
Zdravím, příteli. Máš pro mě něco?
Jdeme.
Tenhle tunel tě dovede přímo pod základnu tři, jasný?
V tom žáru ale člověk nevydrží dýl než 30 tepů.
Takže běž rychle, nebo se uvaříš zaživa.
Hodně štěstí.
Sibeth.
- Co jsi to udělala? - Co jsme probíraly.
Dítě jsme nikdy neprobíraly. S Podomkem?
Nesuď. Přišel ke mně z určitého důvodu.
Nemůžeš vědět, zda tvé dítě bude vidomé.
Ne, dokud se nenarodí.
Ty nemůžeš. Já ano.
Já myslela, že budeš šťastná.
Když ne za mě, tak za sebe. Tvé děti už nejsou čarodějníci.
To ale bude jedno, až nás Trivanťané povraždí.
Jsi hysterická.
Řekla jsi, že povládneme spolu.
Že povládnu s tebou po boku,
- a jsi tu. - Je jedno, kde stojím,
když se se mnou nebudeš radit.
A kdybych tě požádala o radu, co bys řekla?
Řekla bych, že vést válku s Trivanty je šílenství.
A že ohlásit vidomé dítě před narozením nás obě vystavuje riziku revoluce.
Že jsi jediným proslovem zavdala dva důvody, aby nás zabili.
A já bych to přesto řekla stejně.
- Sibeth. - Maghro.
Královna může být jen jedna a tou jsem já.
Moudrá žena by teď poslouchala a učila se,
místo aby si myslela, že ví, jak kralovat,
aby jednou možná skutečně měla radu, kterou má smysl nabídnout.
Starám se o tebe… sestro.
Jako vždycky.
Zdravím, příteli.
Pardon, zřejmě jsem tě poslal špatným tunelem.
Kováři, určitě je to Baba Voss?
Slyšel jsem ho mluvit s Yakisem.
Nuže tedy,
jen tu počkáme na generálovy muže
a vybereme si svou odměnu.
Něco k smíchu?
- Mrtvoly myslí, že dostanou zaplaceno. - O čem to sakra mluvíš?
Kováři.
Teď můžeš utéct, než dorazí vojáci.
Už je pozdě.
Nikdo ani hnout.
Babo Vossi, vzdej se…
Stát!
Rozptýlit!
Obkličte ho!
Tady je!
Jednou zabočit doleva!
Nalevo. Ústup.
Míří k náměstíčku!
ZÁKAZ VSTUPU
- Tiše, kluku. - Dobře.
Pokryjte uličky a průchody!
Míří průchodem směrem k řece.
Stůj při své matce pod vedením Božského plamene…
…chránící všechny tvé děti.
A všechny dohromady, sestry a dcery,
stůjte při své matce…
…pod vedením Bož…
Slyším vás.
A taky cítím. Tak můžete rovnou vylézt.
Tak kdo si dá čaj?
Zdravíčko, bratře.
Edo.
Mocný Baba Voss.
Bijec Ganitů po tuctech. Vrah vlastního otce.
V řetězech jako obyčejný otrok.
Jen proto, že se nepřiměl zabít kluka.
Je to téměř zklamání.
Prosím, bratře.
Má dcera…
Tvá dcera?
Chceš říct Jerlamarelova dcera, ne?
Prosím. Jen ji pusť.
- „Prosím“? - S námi dvěma…
- Prostě… - …to nemá co dělat.
Je tak nezvyklé slyšet v tvém hlase soucit.
Vzpomínám, jak jsem se modlil i jen za náznak soucitu z tvé strany.
Je mi to líto. Celý život se trápím tím,
- co jsem ti provedl. Já… - Sklapni!
Neboj.
Budeme mít spoustu času to dohnat.
Začni.
Edo.
Jen ji nech jít.
Edo!
Překlad titulků: Jiří Sailer