Om flere hundrede år
har næsten alle mennesker mistet evnen til at se.
Men efter mange år er synets kraft nu vendt tilbage.
Lysets ondskab har engang næsten udslettet hele verden.
Dobbelt velsignelse. Gudeflamme.
De er en gave fra Jerlamarel.
En skønne dag skal vi være sammen.
Find hans børn og bring dem til mig.
Jeg er Tamacti Jun. Heksejægergeneral for dronning Kane.
Det er farligt at have syn her i verden.
Alle tror, deres hjem er sikkert, indtil det ikke er.
-Vi må væk nu. -Få dem ned til floden.
En rejse som den her...
De af os, der overlever den,
vil efterfølgende ikke være til at kende for hinanden, er jeg bange for.
Min far var slavehandler. Det var jeg også.
Hele den her rådne by ønsker, at jeg dør.
Jeg vil ikke dø for byen.
Byen skal dø for mig.
Stop! Han kan se.
-"Heksejægerne kommer." -Mor!
Jeg så hende dø.
Jeg kan høre en død kvindes stemme.
Så lyt mere nøje efter.
Hil... prinsesse Maghra...
Hvor er min familie?
Jeg prøvede at hjælpe dem, men da jeg kiggede, var de væk.
Prøver du at flygte, kommer du ikke langt, og konsekvenserne bliver...
...ubehagelige.
Jeg ved, hvor dronningen holdes fanget.
Jeg er deres dronning.
Det er noget, vi må genoverveje.
Det er godt at være en af dronningens officerer.
Tak for din tjeneste.
I denne krisetid vil jeg lede soldaterne med min søster ved min side.
Vi finder min familie.
Og så skal de ikke behandles som undvegne.
Vejen fører altså til et kongerige af seende.
Jeg får brug for en seende konge, som kan skænke mig seende børn.
Hvad foreslår du?
Fortæl mig mere om din søn.
Haniwa, Kofun. Jeg er Jerlamarel. Jeres far.
Er du helt sikker på, at det er Baba Voss' børn, vi får med?
I får hans datter, Haniwa.
Du gav min lille pige til trivantianerne.
Generalen ville have hende, fordi han tror, hun er din datter.
-Hvilken general? -Edo Voss. Din bror.
Du gjorde det her.
Tårne af gudeknogle.
Flere end jeg nogensinde har set før.
Hun er her.
Lad os befri din søster.
Er der nogen?
Dig der. Giv dig til kende.
Giv dig så til kende, sagde jeg.
Jeg er ikke nogen.
Giv mig dine knuder.
Du har ikke brug for mine knuder.
Og hvorfor så ikke?
Jeg troede, jeg havde dræbt ham.
Dit sværd gik lige igennem.
Han ville være død af sine skader, men først meget senere.
Kom her, min søn. Kom her.
Du kan ikke se et drab.
Du skal mærke det. Læg dine hænder over mine.
Luk så øjnene. Luk dem.
Du støder ind og op. Op.
-Kan du mærke det? -Ja.
Kløvningen og overrivningen.
Hvis du hugger sådan til, kan jeg love dig for, at han forbliver død.
Stræk benet ud.
Har vi et problem igen?
Løjtnant Wren, jeg ville bare forhøre mig om fangen.
-Er der noget at rapportere? -Hun har det fint.
General, du sagde, det tog nogle dage. Der er næsten gået en måned.
Der går ikke meget længere.
Jeg forstår bare ikke, hvorfor hun skal være her.
Du ved godt, at hun ikke kan være en officiel fange.
Hvis Triaden hører, at du har smuglet en seende fange ind i byen,
-er vi begge to dødsens. -Du skal nok klare dig.
Du parerer bare ordre, så gør det. Lad mig om at håndtere rådet.
Du er den eneste, jeg kan stole på her, Wren.
Du stoler på, at jeg adlyder dig,
men vil ikke sige, hvem hun er, og hvorfor hun er her.
Jeg vil også gerne vide, hvem I er, og hvorfor jeg er her.
Jeg er... overgeneral Edo Voss.
Og du taler kun... når du bliver tiltalt.
Fortsæt, løjtnant.
Du undgik at ødelægge hans rustning.
Du kan nok godt klemme dig ned i den.
Jeg skal bare bruge brystpladen.
Her. Hold mit sværd.
Kan du passe den?
Det behøver jeg ikke. Den skal bare bære hans lugt.
Min søn, giv mig et sværd.
Okay.
Du og Paris slår lejr 50 hjerteslag inde mellem træerne.
-Op mod bjergvæggen... -Hvad snakker du om?
Jeg kommer med dig.
Nej, det gør du ikke. Det bliver svært nok at få én af jer ud.
Hvordan vil du finde hende? Du får brug for mine øjne.
Dine øjne?
Far, hvad laver du?
Baba!
-Slå igen. -Hvad?
Slå mig, sagde jeg.
De hører din mindste bevægelse, ligesom jeg gør.
Livet som seende har gjort dig larmende og klodset.
Så er det nok.
Kofun.
Min søn. Hør på mig.
Din mor og jeg...
Vi opdrog dig som et godt menneske, ikke som en kriger.
Du skal ikke tvinges til at kæmpe, som jeg gjorde.
Jeg havde aldrig forestillet mig dit liv uden Alkenny-stammen.
Jeg formåede ikke at forberede dig på det.
Jeg vender formentlig ikke tilbage.
Du må lære at slås med lukkede øjne som en blind, som jeg ville have lært dig det.
Husk, at dine øjne forråder dig.
Far...
Nogen bliver nødt til at overleve. Okay?
-Paris. -Ja.
Kom her.
Hør efter. I venter i syv dage.
Hvis jeg ikke vender tilbage, er jeg død, og det samme er Haniwa.
Kom så langt væk herfra som muligt.
Paris, sig det.
Efter syv dage rejser vi.
Uden mig er du alt, hvad han har.
Ja.
Jeg svor, at jeg aldrig ville vende tilbage.
Kom tilbage med Haniwa, og sværg det igen.
Undskyld, min dreng.
Jeg elsker dig, min søn.
Er du rask?
Selvfølgelig er jeg rask.
Du var derude ganske længe.
For mange dage på farten med dårligt tilberedt vildt.
Jeg har ikke din Alkenny-mavesæk.
Hvor langt er der til Pennsa?
Vi skal kun lidt længere end til søen, Deres Højhed.
Jamen i så fald...
Fremad.
-Tok! -Tok!
Seksogtyvende grænsebataljon.
Da de ikke meldte tilbage, ledte vi efter dem.
De stødte formentlig på en smuglerbande.
Nej. Det her var ikke smuglere.
Hr. general?
Tag dem med tilbage.
-Fuld militær begravelse. -Javel.
Velkommen hjem, Baba.
Knuder.
Fortsæt.
Knuder.
Kaptajn Koji?
Seksogtyvende bataljon?
Seksogtyvende skal først vende tilbage i morgen.
Jeg blev kaldt tilbage for at aflægge tabsrapport.
Er det ikke ret usædvanligt?
Ikke når der er tab.
Fortsæt til østporten.
Javel.
-Du bliver nødt til at spise. -Hvad betyder det for dig?
Ikke noget.
Jeg prøver bare at gøre det lettere for dig.
Jeg har været lænket til sengen i ugevis.
Tro mig. Edo kunne behandle dig meget værre.
Hvorfor gør han så ikke det?
Hvorfor gør han det her mod mig?
Det ved jeg som sagt ikke.
Jeg ved ikke engang, hvorfor du er her.
Generalen sagde, at han hed Edo Voss.
Og hvad så?
Min far hedder Baba Voss.
Edos bror?
Har du hørt om ham?
Kun historierne. Jeg var kun et barn, da han flygtede.
Men Edo har ledt efter ham i mere end 25 vintre for at hævne sin fars død.
-Siger du, at Baba dræbte sin egen far? -Ja.
Det tror jeg ikke på.
Det ændrer ikke noget, hvad du tror på.
Edo brugte mig til at lokke Baba hertil.
De fleste mænd undgår min far for enhver pris.
Generalen er ikke som de fleste mænd.
Han har ventet meget længe på at få fingre i Baba Voss.
TRIVANTES ØSTPORT
Du kender ikke min far.
Når han kommer efter mig, opdager I det først, når vi er væk.
Måske er din far i stand til at trænge ind i byen...
Næste.
...men han kommer aldrig ud i live.
Identifikationsknuder.
Det her er Edos by.
Fart på. Identifikationsknuder.
Og han venter ham.
Så Edo er generalen, og du arbejder for Edo.
Hvad er du så?
Så er jeg en, der synes, at hun har svaret på rigelig af dine spørgsmål.
Okay. Bare ét til.
Ved han, at du kan se?
Kom og prøv.
Seksuel tilfredsstillelse for enhver smag.
Uanset hvad du har lyst til...
-Garanti for nydelse. -Se bare skønhederne!
Tak.
Kom nu, I dovne hunde!
Hold ilden ved lige. Slaggerne må ikke størkne.
Smed. Det her duer ikke.
-Det må være revnet under afkølingen. -Fordi det blev flyttet.
Smelt det om. Vær mere omhyggelige, for fanden.
Militært stål. Blacks skæfte. Ægte.
Og du har også brystpladen. Det er et sjældent fund.
Hvor meget vil du give?
Det er ulovligt at købe og sælge militære våben.
-Så må jeg vel gå igen. -Vent.
Ti kobber.
Det er skæftet alene værd. 20.
For 20 kobber må du sgu medbringe den soldat, du har stjålet det fra.
Det skulle du have sagt, inden jeg dræbte ham.
Jeg kender den stemme. Men det kan ikke passe.
Den tilhører en død mand.
Og hvis han ikke er død, kan jeg få 100 kobber for at melde ham.
Ja... men først skulle du komme levende ud herfra.
Og du kan ikke løbe fra mig.
Fuck dig.
Baba Voss.
Det er sindssygt af dig at vende tilbage.
Jeg er glad for at høre din stemme.
Men det fortryder jeg sikkert snart.
Ja, det gør du.
Kom. Det er lidt køligere ude bagved.
Hvordan opdagede du det?
Jeg har skjult det hele mit liv.
Ligesom dig. Jeg ved, hvordan det ser ud.
Jerlamarel er tydeligvis ikke din far.
Nej.
Mine forældre er her i Trivantes.
Og din mor og far?
De er normale.
Ligesom mine brødre.
Jerlamarels forældre var blinde,
men jeg har aldrig hørt om andre.
Er her andre som dig?
Ingen... så vidt jeg ved.
Det må være meget ensomt.
Du er soldat. Er du ikke bange for, at de gennemskuer det og brænder dig som heks?
Trivantes er ikke som Paya. Ingen her tror på hekse.
Men de ville stadig henrette mig.
Hvorfor det, hvis de ikke tror på hekse?
Vores ledere er ikke overtroiske, men de er praktisk anlagte.
Der er love i strengene, der går hundredvis af år tilbage.
Syn har ødelagt verden én gang.
De vil ikke tillade, at det sker igen.
Så hvis jeg fortalte generalen din hemmelighed, ville det gå dig ilde, ikke?
Det ville være en desperat fanges ord
mod en loyal løjtnants. Hvem tror du selv, han ville tro på?
Vær glad for, at det er tilfældet...
...for ellers havde jeg allerede dræbt dig
og sagt til generalen, at du døde under et flugtforsøg.
Du ville aldrig dræbe mig.
Du kender mig ikke.
Jeg kender dig allerede bedre, end nogen andre har gjort.
Hendes kongelige højhed dronning Kane.
Selv med al den støj kan jeg høre dig surmule.
Du gav mig dit ord på, at vi skulle lede efter min familie.
Det skal vi også.
Vi har ledt i mere end 30 dage. Vi kan ikke flakke om på landet for evigt.
Vi skal kræve et kongerige tilbage.
Når det er sket, får vi friske soldater
og en base, vi kan fortsætte vores søgen fra.
Selvom den så er forgæves.
-Vi må hellere gå. -Tag det nu roligt, Boots.
Du voksede op fattig og alene,
og nu er du en del af dronningen af Payas følge.
-Kan du ikke forstå, at det er et mirakel? -Jeg er en heks her.
Du tjener et helligt, særligt formål. Hun passer på dig. Ikke mere klynk.
Smukt værelse.
Min dronning.
Vi er lettede over, at De overlevede.
Da vi hørte om Kanzuas ødelæggelse, frygtede vi det værste.
Lord Harlan, tak for den pragtfulde modtagelse.
Deres tilstedeværelse er en ære ved enhver lejlighed
og ikke mindst ved en triumferende genkomst fra de døde.
Goddag, lord Harlan.
Goddag. Hvem er det?
Maghra?
Genkendte De ikke min stemme?
Det kan ikke passe.
Det er mig, Harlan.
Prinsesse.
Begge søstre vender hjem til os!
I sandhed en miraklernes dag!
Det er så længe siden. Det kommer bag på mig, at De kan huske mig.
-Selvfølgelig kan jeg huske Dem. -Godt.
For så vidt jeg husker, har jeg en beundrer i Dem.
Min dronning.
De knuder, vi modtog inden Deres ankomst, fortalte os,
at De vil indvie Pennsa som ny hovedstad i Paya.
-Jeg går ikke ud fra, at De modsætter Dem? -Tværtimod. Jeg er beæret.
Det har jeg kendt Dem for længe til at tro på.
Vi sørgede alle over tabet af Kanzua, min dronning.
Det var i sandhed en ufattelig tragedie.
Ja.
Den får vi rigelig tid til at diskutere i privat regi.
Naturligvis.
Jeg kan kun forestille mig, hvor forfærdelig rejsen har været.
Udslettelsen af Deres folk.
Hvordan De blev forvist til udørkenen uden for de nedre mure.
Derfor har jeg taget mig den frihed at give Dem en smuk residens.
Befæstet og med perfekt beliggenhed.
-Der kan De... -Hvad er Pennsas højest beliggende hus?
Det er det her hus. Mit hus.
Er det det?
Det vil være mig en ære at lade det blive Deres palads.
Jeg skal straks få Dem ført op ovenpå.
Jeg glemmer ikke Deres godhed, lord Harlan.
Prinsesse Maghra.
Det her er da en værre ballade, ikke?
Vil du bare lade hende ride ind og overtage din by?
Hun er dronning.
Du har flere soldater, end hun har heksejægere.
Ja, men hendes er dygtigere til at dræbe, end mine er.
Desuden er der med den rette håndtering fordele ved at have dronningen så tæt på.
I går var dronningen død. Det var tæt nok på for mig.
Kerrigan, du er min bror, og jeg elsker dig.
Men du har ingen forestillingsevne.
Så i al den tid
har du gemt dig i Payas bjerge.
-Svært at tænke sig dig som payaner. -Det er jeg heller ikke.
Jeg har levet blandt de skjulte stammer.
Så du er ikke trivantianer.
Du er ikke payaner.
I det mindste er du sgu ikke ganit, vel?
Yakis...
Du går fandeme lige til sagen. Baba som vi kender ham.
Okay. Hvad er det?
-Edo. -Pis.
Han har taget min datter. Jeg må finde ud af, hvor han skjuler hende.
Du har været væk længe, Baba.
Edo er kommet frem i verden.
-Jeg ved godt, at han er general. -Han er overgeneral.
-Overgeneral? -Ja.
Du kan ikke komme i nærheden af ham.
Det har du heller ikke lyst til. Han vil flå dig levende.
Hun er min lille pige.
Forstår du det?
Det er længe siden, jeg lagde det liv bag mig,
men hvis han er ude på at lokke dig hertil, er hun ikke i et normalt fængsel.
Så er hun formentlig i base 3.
Fortæl mig om base 3.
Det er et lukket anlæg. Hærens hemmelige operationer.
Edo har sine egne kommandosoldater der.
Hvordan kommer jeg derind?
Ingen kommer ind. End ikke styret.
Forpulede Baba.
Var det fornuftigt at tage lord Harlans hus?
Jeg er dronning. Dronningen bør bo i det højeste hus.
Selv en dronning har brug for forbundsfæller. Vores position er usikker.
Indtil Kanzuas ødelæggelse forklares tilfredsstillende, er vi sårbare.
-Du bekymrer dig for meget. -Du bekymrer dig ikke nok.
Dit folk har vendt sig mod dig én gang.
Lord Harlan er leder af hæren, og vi får brug for hans beskyttelse.
-Især når vi udråber den nye lov... -Hold inde.
Harlan var en simpel hofmand, der formåede at komme til at regere i Pennsa.
Jeg ved ikke hvordan. Formentlig ved at undlade at være imbecil.
Blotter man sig over for en mand som Harlan, får han magten over en.
Husk det.
Du må passe bedre på i din omgang med lord Harlan.
Vi har brug for ham og for at have styret på vores side.
Jeg er deres dronning.
Hvilken anden side kan de være på?
Jeg siger bare, at en elsket monark kan opnå langt mere end en foragtet.
Du taler om dine børn.
Jeg afgav et løfte, Maghra. Tror du ikke, jeg holder det?
-Du bør indynde dig... -En dronning indynder sig ikke.
...hos styret, mens Kanzuas skæbne er uforklaret.
Jeg behøver ikke at forklare nogen noget.
Deres Majestæt, lord Harlan og kaptajn Gosset.
Jeg tager imod.
Lad os være.
Hvad vil du sige om Kanzua?
Det beslutter jeg mig for, og så siger jeg det.
Din løgn bliver også min løgn.
Hvis dronningen siger det, er det ikke løgn.
Lord Harlan. Hvem har De med?
Min dronning. Prinsesse.
Tillad mig at præsentere kaptajn Gosset, Pennsas øverste officer.
Det er mig en ære, min dronning.
Angrebet på Kanzua var en uhyrlighed uden fortilfælde.
Ja.
Siden vi hørte om det, har vi været i alarmberedskab.
I morgen forventer jeg at få en rapport om jeres fæstningsværker.
Det skal De få.
Hvis De som det eneste vidne kan fortælle os, hvem vores fjende er,
-vil det hjælpe forberedelserne. -Det kan jeg.
Og det vil jeg gøre, når tiden er inde. Kald rådet sammen hurtigst muligt.
Javel, Deres Majestæt.
Jeg har et andet presserende emne.
-Maghra. -Prinsesse?
Du jagede dem i 17 år. Du kan godt lede lidt længere.
Fair nok.
Jeg blev skilt fra min familie.
Jeg har brug for, at alle ledige soldater leder efter dem.
Vi vender hver en sten.
Tak.
Jeg følger med for at give soldaterne ordren.
Hvad vi ikke gør for familien...
Ja...
Jeg går ud fra...
...at De og Deres søster er tilfredse med indkvarteringen?
Ja.
Og nu antager jeg, at vi skal have en reel samtale.
Det giver mening, at vi efter angrebet på Kanzua vil styrke vores forsvar.
Alligevel gik De lige med til at sende værdifulde soldater ud af byen.
Medmindre De måske har grund til ikke at frygte et nyt angreb.
Vi er fint befæstet her.
Pennsa har Payas største regiment, ikke sandt?
Det var en af årsagerne til mit valg.
Jeg troede, det var, fordi De så mig som Deres ven.
Har jeg brug for Deres venskab?
Altså, der bliver hvisket i krogene, min dronning.
Hvisket.
Ja, det er ingen hemmelighed, at adelen i Kanzua mobiliserede sig mod Dem.
Pas nu godt på, Harlan.
Det gør jeg altid, min dronning.
Min loyalitet er uangribelig,
men Pennsa er en stor by.
Der er mange fraktioner og indflydelsesrige mennesker.
De er mistroiske.
Jeg kan kun formode, at De arbejder Dem hen mod en form for pointe.
Det er den samme som før.
I mig har De en ven.
Jeg kan være en rigtig god ven.
Det skal jeg huske på. Hvis der ikke var andet, må De godt gå nu.
Jeg er stadig ved at vænne mig til mit nye palads.
Min dronning.
Boots.
Ja, dronning?
Du kan se. Ser jeg rask ud?
De ser smuk ud.
Ser jeg ud, som om jeg vil have dig her?
Ud!
Kerrigan.
Hvordan var dronningen?
Nøjagtig så udspekuleret og farlig, som jeg huskede.
Hun lyder som en kvinde efter min smag.
-Og søsteren? -Hende har jeg endnu ikke gennemskuet,
men der er en interessant disharmoni mellem dem.
Der er noget i gære.
-Hvad er det? -Det ved jeg ikke.
Det kan være værd at undersøge.
Uanset hvad får jeg uden tvivl brug for det trumfkort, vi talte om.
Ved du, hvor han er?
Han bliver leveret, netop som vi taler.
Godt.
I mellemtiden
lader det til, at Pennsas fyrste er blevet forvist fra sine egne gemakker.
Ja.
Det samme gælder minsandten hans lillebror.
Det tænkte jeg nok, du ville sige.
Gudeflamme. Beskyt vores Haniwa.
Baba Voss, hendes far.
Få dem hjem til os i god behold.
Få dem hjem til os i fred og ro.
Giv...
Hallo?
Du er vel ikke helt alene herude?
Det samme kan jeg spørge dig om.
Men du er ikke alene, vel?
Nej, jeg...
Heksejægere. Vi må væk.
Pis.
Rør dig ikke.
-Haniwa. -Nu siger jeg farvel.
-Du når aldrig ud af byen. -Så bliver det en kort tur.
Nu går vi hen til fodlænken...
Fuck.
-Jeg vil ikke gøre dig fortræd. -Så lad mig gå.
Det vil jeg heller ikke.
Fuck!
Så er det nok.
Hvad laver heksejægere så langt fra hovedstaden?
Vi leder efter to Alkenny-søskende.
-Haniwa og Kofun. -Dem er vi ikke.
Vores hunde kan lugte noget andet.
-Det er Kofun. -Nej, jeg er ej.
Lad ham være.
Din stemmes alder afslører, at du ikke er Haniwa.
-Så hvor er hun? -Hun er ikke sammen med os.
Én er da bedre end ingen.
-På prinsesse Maghras ordre... -Maghra?
...vender I straks tilbage til Pennsa med os.
Hvad snakker du om? Hun er ikke... Prinsesse? Hun er død.
Hun er skam både i live og dronning Kanes søster.
Du lyver.
Han taler sandt.
-Hvad? -Hun er i live.
Maghra er i live.
-Hvad? -Vi skal af sted. Nu.
Er du sikker?
Jeg kunne tydeligt mærke hendes livskraft.
Tak, fordi du bekræftede noget, der ikke var tvivl om.
-Kom så af sted. -Nej, vent!
Vi kan ikke tage af sted. Vi venter på nogen.
Er det Haniwa?
Ja, og min far. De er her snart.
-Vi tager af sted nu. -Nej, ikke uden dem.
Vi kan ikke blive her. Det er for farligt.
I kan følge med frivilligt eller trukket af sted efter min hest.
Vælg selv.
-Paris... -Maghra er i live.
Kofun, tag med til din mor.
-Jeg venter på Baba og Haniwa. -Jeg efterlader dig ikke alene her.
Jeg er ikke alene.
Tag med til hende.
Kom af sted.
Lord Harlan. Kom ind.
De kunne kende min banken.
Eller Deres måde at gå op ad trappen på.
Ja, det glemte jeg. De er en ayura.
Glem bare de kedelige formaliteter her.
Kald mig Harlan.
Så vil du vel kalde mig Maghra.
Det kaldte jeg dig, da vi var børn.
-Vi er ikke børn længere. -Selvfølgelig er vi det.
Vi bliver bare mere triste og vrede med alderen.
Jeg har medbragt en gave til det indre barn.
En lydstav.
Sådan en har jeg ikke haft i mange år.
Jeg kan huske, at du altid var glad for at lege med dem.
Ja.
De var det eneste, der kunne overdøve støjen i mit hoved.
Tak, Harlan.
Det var da det mindste, jeg kunne gøre, Maghra.
Efter at min søster tog dit hjem, mener du?
Alt, hvad jeg gør, er i dronningens tjeneste.
Som jeg husker det, var alt, hvad du gjorde, i din egen tjeneste.
Det lader til, at vi begge to har en skarp hukommelse.
Sig mig...
Var du i Kanzua, da byen blev angrebet?
-Nej. -Nej?
Så... der var altså ingen vidner?
Først dropper du vores titler, og nu flirter du med højforræderi?
Det kender du alt til.
Du gjorde oprør mod din søster og prøvede at overtage tronen.
Men så hørte ingen mere til mig i 18 år, så det kan man måske lære noget af.
Sandelig.
Hvor var du for resten?
Det er en meget lang historie til sådan et kort besøg.
Fair nok.
Vi finder tid til den en anden dag.
Med forlov...
Du ville være blevet en fremragende dronning.
Kære hellige indbyggere i Pennsa.
Må gudeflammen varme jeres hjerter.
Jeg står ydmygt foran jer i dag som en sjæl genfødt gennem prøvelser.
Gennem sorg. Gennem død.
Mere taknemlig end nogensinde for jeres tillid...
...jeres kærlighed...
Maghra?
-...og det formål, I har skænket mig. -Jeg er her.
Hvad foregår der?
-Vi... -Indvielsen er om tre dage.
-Vi aftalte... -...er...
-Jeg har arrangeret det. -...de udvalgte.
Hun vågnede i morges og besluttede noget andet. Sådan gør hun.
Vores elskede hovedstad, Kanzua, hvor min far regerede,
og hans far og hans bedstefar før ham,
eksisterer ikke længere.
Jeg hørte mit folks skrig, da de druknede.
Børn, der kaldte på deres mødre. Mænd på deres koner.
Jeg var rede til at dø sammen med dem,
men Gud havde andre planer med mig.
Jeg mærkede hendes flamme brænde i mig
og varme mig, da hun reddede mig fra den visse død
for at genforene mig med min søster.
Prinsesse Maghra, som vi ikke havde set i så mange år.
Det er den samme gud...
Den eneste sande gud...
...der har ført os hertil i dag
for at indvie byen Pennsa som kongeriget Payas nye hovedstad.
Mine kære payanere.
I skal vide, at det, I sikkert har frygtet, er sandt.
Det var den trivantiske hær, der myrdede vores folk...
...og udslettede Kanzua.
Fuck.
Og nu skal jeg sige jer hvorfor.
Deres spioner oplyste dem om...
...at jeg bærer på et barn.
Et barn, der kommer til at ændre alt.
Eftersom han eller hun bliver født med Guds synsgave.
Det er svært at acceptere noget, der strider mod vore forfædres dogmer.
Men jeg har hørt Guds stemme...
...og Gud forenede sin ånd med min og gav mig livet tilbage,
så jeg kunne samle alle payanere og besejre vores fjende mod vest
én gang for alle.
Vores sejr er blevet forudsagt, og den bliver hurtig.
For vi er udvalgt til at værne om de velsignede børn, når de bliver født,
og de kommer for at indvarsle en ny verden.
En verden, hvor dem med syn og dem uden
lever sammen i harmoni under mit styre.
For vi er Payan!
Vi er Payan
-Har du været nede ved kullageret før? -Nej.
De bryder sig ikke om gæster.
Hold dig tæt til væggene og væk fra hullerne.
-Snell venter dig. -Snell.
Giv ham det her. Han viser dig den rigtige tunnel.
Kom igennem, så hurtigt du kan.
Hvis du indånder varmen, brænder du op indefra.
Tak, Yakis.
-Du dør sikkert. -Næh.
Hej, ven. Har du noget til mig?
Kom så.
Den her tunnel fører dig direkte ind under base 3. Er du med?
Men man overlever ikke mere end 30 hjerteslag i den varme.
Du skal have fart på. Ellers bliver du stegt levende.
Held og lykke.
Sibeth.
-Hvad har du gjort? -Det, vi talte om.
Vi har aldrig talt om et barn. Med Boots?
Døm mig ikke. Der var en grund til, at han kom til mig.
Du kan ikke vide, om dit barn bliver seende.
Ikke før det er født.
Du kan ikke. Jeg kan godt.
Jeg troede ærligt talt, at du ville blive glad. Om ikke andet på egne vegne.
Dine børn er ikke længere hekse.
Det er jo ligegyldigt, når vi bliver nedslagtet af trivantianerne.
Nu er du hysterisk.
Du gik med til, at vi regerede sammen.
Jeg ville regere med dig ved min side,
-og der er du. -Det spiller ingen rolle,
hvis du handler uden at rådføre dig med mig.
Hvad havde du sagt, hvis jeg havde søgt dit råd?
At det er vanvid at føre krig mod Trivantes,
og at bekendtgøre et seende barn på forhånd
gør os begge to sårbare over for en revolution.
Jeg havde sagt, at du med én tale
har fundet to måder at få os dræbt på.
Og jeg havde holdt den samme tale alligevel.
-Sibeth. -Maghra.
Der vil altid kun kunne være én dronning, og det er mig.
Her ville en forstandig kvinde lytte og lære,
i stedet for at formode at hun kan regere et kongerige,
så hun en skønne dag måske har et råd, der er værd at følge.
Jeg tager mig af dig... søster.
Som jeg altid gjorde.
Hej, ven.
Beklager. Jeg sendte dig vist gennem den forkerte tunnel.
-Smed, er du sikker på, det er Baba Voss? -Jeg hørte ham og Yakis tale sammen.
Udmærket.
Så venter vi bare på generalens mænd og modtager vores belønning.
Er det morsomt?
-Døde mænd, der tror, de får betaling. -Hvad fanden snakker du om?
Smed.
Du kan slippe ud nu, inden soldaterne når frem.
Det er for sent.
Rør jer ikke.
Baba Voss, du skal overgive dig...
Holdt.
Spred jer!
Omring ham!
Han er her!
Drej til venstre!
Til venstre. Ryk ud.
Han begiver sig hen mod pladsen!
INGEN ADGANG LUKKET OMRÅDE
-Ikke et ord, knægt. -Okay.
Dæk alle veje og gyder!
Han er i gyden og går ned mod floden.
Støt jer til eders moder Gudeflammen viser vej
Beskytter eders børn
Og alle sammen Søster og døtre
Støt jer til eders moder
Gudeflammen viser...
Jeg kan godt høre jer.
Jeg kan også lugte jer, så I kan lige så godt komme frem.
Hvem vil have te?
Vær hilset, bror.
Edo.
Den mægtige Baba Voss.
Utallige ganiters banemand. Sin egen fars morder.
Lænket som en simpel slave.
Alt sammen fordi han ikke nænnede at dræbe en dreng.
Det er næsten skuffende.
Jeg beder dig, bror.
Min datter...
Din datter?
Du mener Jerlamarels datter, ikke sandt?
Jeg beder dig. Bare lad hende gå.
-Beder du mig? -Hun har intet at gøre
-Jeg er bare... -med os to.
Det er mærkværdigt at høre medfølelse i din stemme.
Jeg kan huske engang, hvor jeg bad om bare antydningen af medfølelse fra din side.
Undskyld. Hele mit liv har jeg fortrudt,
-hvad jeg har gjort mod dig. Jeg... -Hold kæft!
Bare rolig.
Vi har god tid til at indhente det forsømte.
Gå i gang.
Edo.
Bare lad hende gå.
Edo!
Tekster af: Eskil Hein