Om flere århundrer
har nesten alle mennesker mistet evnen til å se.
Men etter så mange år har syn vendt tilbake.
Lysets ondskap tilintetgjorde nesten verden en gang.
Dobbel velsignelse. Gudsflammen.
De er en gave fra Jeramarel.
En dag skal vi være sammen.
Finn barna hans og bring dem til meg.
Jeg er Tamacti Jun. Heksejegernes general for dronning Kane.
Hvor farlig det er å være seende i denne verden.
Alle tror at hjemme er trygt… til det ikke er det.
-Vi må dra. -Få dem til elven.
En reise som denne…
De av oss som kunne overleve den,
frykter jeg ville ende opp som ugjenkjennelige for hverandre.
Min far var slavehandler. Og jeg også.
Hele denne råtne byen ønsker meg død.
Jeg skal ikke dø for byen.
Byen skal dø for meg.
Stopp! Han kan se.
-"Heksejegerne kommer." -Mamma!
Jeg så henne dø.
Jeg hører stemmen til en død kvinne.
Så lytt nærmere.
Hill… prinsesse Maghra.
Hvor er familien min?
Jeg prøvde å hjelpe dem. Men da jeg så etter, var de borte.
Prøver du å flykte, kommer du ikke langt, og konsekvensene vil bli…
…ubehagelige.
Jeg har destinasjonen der dronningen holdes fanget.
Jeg er dronningen deres.
Det er noe vi bør revurdere.
Det er godt å være løytnant for vår dronning.
Takk for din tjeneste.
I denne krisetiden vil jeg lede soldatene ved min søsters side.
Vi skal finne familien min.
Og når det skjer, skal de ikke stemples som fredløse.
Veien fram fører til et seende kongedømme.
Jeg vil trenge en seende konge for å gi meg seende barn.
Hva antyder du?
Få høre mer om sønnen din.
Haniwa, Kofun. Jeg er Jerlamarel. Faren deres.
Er du sikker på at det er Baba Voss' barn vi får?
Du får datteren hans, Haniwa.
Du ga jenta mi til trivantene.
Generalen ville ha henne fordi han tror hun er din datter.
-Hvilken general? -Edo Voss. Din bror.
Du gjorde dette.
Tårn av Gudsbein.
Flere enn jeg noen gang har sett.
Hun er her.
La oss hente søsteren din.
Er det noen der?
Du der. Identifiser deg.
Jeg sa identifiser deg nå.
Jeg er ingen.
Gi meg knutene dine.
Du trenger ikke knutene mine.
Hvorfor ikke?
Jeg trodde jeg drepte ham.
Sverdet ditt gikk rett gjennom.
Han ville dødd av skadene, men mye senere.
Kom hit, gutt.
Du kan ikke se et drap.
Du må føle det. Legg hendene på mine.
Lukk øynene. Lukk dem.
Du skyver det inn og opp.
-Kjenner du det? -Ja.
Du vet, flerring og… spjæring.
Kutter du oppover sånn, lover jeg at han forblir død.
Rett ut beinet.
Får vi et problem igjen?
Løytnant Wren. Jeg kommer for å se til fangen.
-Noe å melde? -Hun har det bra.
Du sa det ville bli noen dager. Det har gått nesten en måned.
-Det er snart over. -Hvorfor må du ha henne her?
Du vet at hun ikke kan være en offisiell fange.
Om Trippelrådet hører at du har smuglet en seende fange til byen,
-er vi begge så godt som døde. -Du klarer deg.
Du følger ordrer, så følg dem. La meg bekymre meg for rådet.
Du er den eneste jeg kan stole på, Wren.
Du stoler nok på meg til å gi meg ordrer, men ikke til å fortelle hvem hun er.
Jeg vil også vite hvem dere er og hvorfor jeg er her.
Jeg er… kommanderende general Edo Voss.
Og du skal snakke… når du blir snakket til.
Fortsett, løytnant.
Du unngikk å ødelegge dennes rustning.
Kjennes som den kan passe til deg.
Jeg trenger bare brystplaten.
Her, hold sverdet mitt.
Tror du den passer?
Den trenger bare å bære lukten av ham.
Gi meg et sverd, gutt.
Ok.
Du og Paris går 50 hjerteslag inn i skogen.
-Mot fjellveggen… -Hva snakker du om?
Jeg blir med deg.
Nei. Nei, det gjør du ikke. Det blir vanskelig nok å få én av dere ut.
Hvordan skal du finne henne? Du trenger øynene mine.
Øynene dine?
Hva er det du gjør, pappa?
Baba!
-Slå tilbake. -Hva?
Jeg sa slå meg.
De vil høre hver bevegelse du gjør, akkurat som meg.
Et liv som seende har gjort deg høylytt og klossete.
Det er nok.
Kofun. Kofun.
Gutten min. Hør på meg.
Moren din og jeg…
…vi oppdro deg til å bli vakker, ikke en kriger.
Jeg vil ikke at du skal måtte kjempe, som jeg måtte.
Jeg forestilte meg ikke et liv for deg borte fra Alkenny.
Og jeg mislyktes med å forberede deg.
Jeg kommer neppe tilbake.
Du må lære å slåss med lukkede øyne, som en blind mann,
slik jeg ville ha lært deg.
Husk at øynene forråder deg.
Pappa…
Noen må overleve. Ok?
-Paris. -Ja.
Kom hit.
Hør på meg. Dere venter i sju dager.
Hvis jeg ikke kommer tilbake, er jeg død, og det samme er Haniwa.
Dra så langt herfra som mulig.
Paris, si det.
Om sju dager drar vi.
Og da er du den eneste han har.
Ja.
-Jeg sverget på aldri å komme tilbake. -Kom tilbake med Haniwa og sverg på nytt.
Jeg er lei for det, gutt. Jeg er glad i deg, min sønn.
Er du frisk?
Så klart jeg er frisk.
Du var der ganske lenge.
For mange dager på reise med dårlig stekt vilt som mat.
Jeg har ikke mage som dere alkennyer.
Hvor langt er det til Pennsa?
Bare et kort stykke forbi innsjøen, Deres Høyhet.
Vel, da…
Fremad.
-Tak! -Tak.
Tjuesjette grensebataljon, sir.
Da de ikke meldte seg, dro vi for å lete.
De har nok kommet over en smuglergjeng.
Nei. Dette var ikke smuglere.
Sir?
Ta dem med tilbake.
-Full honnør. -Ja, sir.
Velkommen hjem, Baba.
Knuter.
Gå videre.
Knuter.
Kaptein Koji?
Tjuesjette bataljon?
Tjuesjette skal ikke komme før i morgen.
Jeg ble beordret inn tidlig for å rapportere om tap.
Er ikke det uvanlig?
Ikke når det er tap.
Du kan gå til Østporten.
Sir.
-Du må spise. -Hvorfor bryr du deg om jeg spiser?
Det gjør jeg ikke. Jeg prøver bare å gjøre det behagelig for deg.
Jeg har vært lenket til sengen i ukevis.
-Tro meg, Edo kunne gjort verre ting. -Så hvorfor har han ikke det?
Hvorfor gjør han dette mot meg?
Jeg har sagt at jeg ikke vet det. Jeg vet ikke engang hvorfor du er her.
Generalen sa at han heter Edo Voss.
Hva så?
Faren min er Baba Voss.
Edos bror?
Har du hørt om ham?
Bare historiene. Jeg var et barn da han flyktet.
Men Edo har lett etter ham gjennom 25 vintre
for å hevne farens død.
-Sier du at Baba drepte sin egen far? -Ja.
-Det tror jeg ikke på. -Det betyr ingenting hva du tror.
Edo bruker meg til å lure Baba hit.
De fleste menn velger å unngå faren min for enhver pris.
Generalen er ikke som de fleste menn.
Og han har ventet lenge på å slå kloa i Baba Voss.
ØSTPORTEN
Du kjenner ikke faren min.
Når han kommer, vil dere ikke ane det før vi er borte.
Faren din kan klare å komme seg inn i byen…
-Neste. -…men han kommer seg aldri ut i live.
Identifikasjonsknuter.
Dette er Edos by.
Få opp farta. Identifikasjonsknuter.
Og han vil vente på ham.
Så Edo er generalen, og du jobber for Edo.
Hva gjør det deg til?
Det gjør meg til en som føler at hun har svart på nok spørsmål.
Ok. Bare ett til.
Vet han at du kan se?
Kom og få en smak.
Seksuell tilfredsstillelse for alle smaker.
Hva du enn har lyst til…
-Garantert tilfredsstillelse. -Se disse skjønnhetene!
Goodbye Ruby Tuesday
-Who could hang a name on you? -Takk.
When you change with every new day
Still I'm gonna miss you
Kom igjen, latsabber!
Pass på ilden. Jeg vil ikke at slagget skal sette seg.
Smithy. Denne er ubrukelig.
-Må ha sprukket da den kjølnet. -Fordi den ble flyttet.
Smelt den ned. Vær nøyere, for faen.
Militært stål. Blacks hjalt. Autentisk.
Du har brystplaten som hører til. Det er sjelden fangst.
Hva er det verdt for deg?
Det er ulovlig å kjøpe eller selge militære våpen.
-Jeg får vel ta det tilbake. -Vent, vent, vent.
Ti kobbermynter.
Hjaltet alene er verdt det. Tjue.
For 20 kobbermynter må du ta med soldaten du stjal det fra.
Det skulle du fortalt meg før jeg drepte ham.
Jeg kjenner den stemmen. Men det er umulig.
Den tilhører en mann som er død.
Og om han ikke er død, kan jeg få 100 kobbermynter for å melde ham.
Ja, men først måtte du kommet deg ut i live.
-Og jeg vet at du ikke kan løpe fra meg. -Faen ta deg.
Baba Voss.
Du må være gal som kommer tilbake.
Jeg er glad for å høre stemmen din. Men jeg vil nok angre på det snart.
Ja, det vil du.
Kom. Det er litt kjøligere bak.
Hvordan skjønte du det?
Jeg har skjult det hele livet. Akkurat som deg. Jeg vet hvordan det ser ut.
Jerlamarel er åpenbart ikke faren din.
Nei.
Foreldrene mine er her i Trivantes.
Og moren og faren din?
De er normale. Det samme er brødrene mine.
Jerlamarel ble født av blinde foreldre, men jeg har aldri hørt om andre som det.
Er det andre som deg her?
Ingen… som jeg vet om.
Det må være veldig ensomt.
Siden du er soldat, er du ikke redd de skal finne det ut og brenne deg som heks?
Trivantes er ikke som Paya. Ingen her tror på hekser.
-Men de ville likevel ha henrettet meg. -Hvorfor det om de ikke tror på hekser?
Lederne våre er ikke overtroiske, men de er praktiske.
Det er lover som går flere århundrer tilbake.
Syn ødela verden én gang.
Og de vil ikke la det skje igjen.
Om jeg fortalte generalen hemmeligheten, ville det ikke vært bra for deg?
Det ville vært en desperat fanges ord
mot en lojal løytnant.
Hvem tror du han vil tro på?
Og vær glad det er sånn…
…ellers ville jeg ha drept deg, og fortalt generalen at du døde da du prøvde å rømme.
-Du ville ikke drept meg. -Du kjenner meg ikke.
Jeg kjenner deg allerede bedre enn noen har gjort før.
Hennes Kongelige Høyhet Dronning Kane.
Selv i dette bråket kan jeg høre deg surmule.
Du ga meg ditt ord på at vi skulle lete etter familien min.
Og det skal vi.
Vi lette i mer enn 30 dager. Vi kan ikke vandre rundt på landet i det uendelige.
Vi har et kongerike å kreve tilbake. Og da vil vi ha nye soldater
og en base vi kan fortsette å lete fra.
Selv om det er nytteløst.
Vi bør dra.
Ro deg ned, Boots.
Du vokste opp alene og i skitt,
og nå er du ledsager for den payanske dronningen.
-Forstår du ikke mirakelet i det? -Jeg er en heks her.
Du har en hellig og spesifikk rolle. Hun vil holde deg trygg. Slutt å klage.
Vakkert rom.
Min dronning.
Vi er så glade for at du overlevde.
Da vi hørte om Kanzuas ødeleggelser, fryktet vi det verste.
Lord Harlan, takk for denne flotte mottakelsen.
Din tilstedeværelse er en ære under alle omstendigheter,
og i hvert fall en triumferende gjenkomst fra de døde.
Hallo, lord Harlan.
Hallo. Hvem er dette?
Maghra?
Gjenkjente du ikke stemmen min?
Det er umulig.
Det er meg, Harlan.
Prinsesse.
Begge søstrene er tilbake!
En miraklenes dag!
Det er så lenge siden. Jeg er overrasket over at du husker meg.
-Selvfølgelig husker jeg deg. -Bra.
For så vidt jeg husker, er du en stor beundrer av meg.
Min dronning.
Knutene vi mottok før din ankomst,
antydet din intensjon om å innvie Pennsa som den nye payanske hovedstaden.
Du har vel ikke noe imot det?
Tvert imot, jeg er ydmyk.
Jeg har kjent deg for lenge til å tro det.
Alle sørget over tapet av Kanzua, min dronning.
Virkelig en ufattelig tragedie.
Ja.
En vi vil ha nok av tid til å diskutere privat.
Selvsagt.
Jeg kan bare forestille meg hvor fryktelig reisen har vært.
Folkemordet på folket ditt.
Du ble kastet ut i ødemarka utenfor de lave murene.
Jeg har tatt meg den frihet å finne en vakker residens til deg.
Den er befestet, perfekt beliggenhet.
-Du vil… -Hvilket er det høyeste huset i Pennsa?
Vel, det er dette huset. Mitt hus.
Jaså?
Som jeg vil være beæret over å la deg overta.
Jeg skal få deg fulgt opp straks.
Jeg vil ikke glemme gavmildheten, lord Harlan.
Prinsesse Maghra.
Vel, dette er litt av en floke, hva?
Så du lar henne ri inn og ta byen din?
Hun er dronningen.
Du har flere soldater enn hun har heksefinnere.
Ja, men hennes er dyktigere til å drepe enn mine er.
Og hvis det behandles riktig,
er det fordeler ved å ha dronningen så nær.
I går var dronningen død. Det var nær nok for meg.
Kerrigan, du er min bror, og jeg er glad i deg,
men du har ingen fantasi.
Så hele tiden skjulte du deg i de payanske fjellene?
-Rart å forestille seg deg som payaner. -Det er jeg ikke.
Jeg levde blant de skjulte stammene.
Så du er ikke trivant.
Du er ikke payaner.
I det minste er du ikke en jævla ganitt.
Yakis…
Rett på sak. Samme gamle Baba.
Ok, hva er det?
-Edo. -Faen.
Han tok datteren min. Jeg må finne ut hvor han har henne.
Du har vært borte lenge, Baba.
Edo har kommet seg fram i verden.
-Jeg vet at han er generalen. -Han er kommanderende general.
-Han er kommanderende general? -Ja. Du kommer ikke nær ham.
Og det vil du ikke. Han flår deg levende for det du gjorde.
Han har jenta mi.
Forstår du det?
Jeg har vært ute av det lenge,
men hvis han tok henne for å få deg hit, er hun ikke i et fengsel.
Jeg antar at han har henne i base tre.
Fortell om base tre.
Det er et avstengt område. Hemmelig militæraktivitet.
Edo har sitt eget spesialregiment der.
Og hvordan kommer jeg inn?
Ingen kommer inn, ikke engang myndighetene.
Jævla Baba.
Tror du det var klokt å ta lord Harlans hus?
Dronningen bør bo i det høyeste huset.
Selv en dronning trenger allierte.
Situasjonen vår her er utsatt.
Fram til ødeleggelsen av Kanzua er blitt godt forklart, er vi sårbare.
-Du bekymrer deg for mye. -Du bekymrer deg ikke nok.
Folket ditt har vendt seg mot deg før.
Lord Harlan kontrollerer hæren, og vi trenger hans beskyttelse.
-Særlig når vi erklærer den nye lov… -Nok.
Harlan var en beskjeden hoffmann som klarte å bli lord av Pennsa.
Jeg vet ikke hvordan han klarte det. Neppe ved å være en idiot.
Vis en mann som Harlan svakhet, og han eier deg snart.
Husk det.
Du må være mer varsom når du har å gjøre med lord Harlan.
Vi trenger ham og ledelsen på vår side.
Jeg er dronningen deres.
Hvilken annen side kan de være på?
Jeg sier bare at en elsket monark kan oppnå mye mer enn en foraktet en.
Du snakker om barna dine.
Jeg ga deg et løfte. Tror du ikke jeg holder det?
-Jeg foreslår at du søker gunst… -Jeg er dronning.
…med ledelsen så lenge Kanzua er uforklart.
Jeg trenger ikke å forklare noe for noen.
Deres Majestet, lord Harlan og kaptein Gosset.
Jeg tar imot dem.
Forlat oss.
Hva vil du si om Kanzua?
Jeg bestemmer hva som må sies, og det sier jeg.
En løgn du forteller, blir min løgn også.
Hvis en dronning sier det, er det ikke løgn.
Lord Harlan. Hvem har du med deg?
Min dronning. Prinsesse.
La meg presentere kaptein Gosset, Pennsas høyeste militære offiser.
Det er en ære, min dronning.
Angrepet på Kanzua var en uhyrlig sjofelhet.
Ja.
Vi har vært i full beredskap etter at vi hørte det.
Jeg venter en full beredskapsrapport om befestninger her i morgen.
Og det skal du få.
Som det eneste vitnet, om du kan fortelle hvem fienden vår er,
-hjelper det oss å forberede oss. -Det vil jeg når tiden er inne.
Tilkall rådet. Jeg møter dem så snart jeg kan.
Ja, Deres Majestet.
Jeg har en annen sak som er svært viktig.
-Maghra. -Prinsesse?
Du jaktet på dem i 17 år. Du kan lete litt lenger.
Greit.
Familien og jeg ble atskilt.
Jeg trenger alle soldater du kan avse til å lete etter dem.
Vi skal lete grundig.
Takk.
Jeg blir med for å gi soldatene mandatet.
Alt vi gjør for familie.
Ja…
Jeg håper…
…at du og søsteren din setter pris på boligen.
Ja.
Og nå går jeg ut fra at vi skal ha en ekte samtale.
Etter angrepet på Kanzua, ville det være logisk at vi ville styrke forsvaret.
Men du har sagt ja til å sende verdifulle soldater ut av byen.
Med mindre du har grunn til ikke å frykte et nytt angrep.
Vi er godt befestet her.
Pennsa har Payas største regiment? Det er en av grunnene til at jeg valgte det.
Jeg trodde det var fordi du visste at jeg er din venn.
Trenger jeg ditt vennskap?
Vel, det blir hvisket, min dronning.
Hvisket.
Ja, det er ingen hemmelighet at adelen i Kanzua mobiliserte mot deg.
-Vær veldig forsiktig, Harlan. -Det er jeg alltid, min dronning.
Min hengivenhet til deg er uangripelig, men Pennsa er en stor by.
Mange fraksjoner, mange med innflytelse.
De har sine mistanker.
Jeg kan bare gå ut fra at du jobber deg mot noe som ligner et poeng.
Det er det samme som jeg sa tidligere. Du har en venn i meg.
Jeg kan være en veldig god en.
Det skal jeg huske. Gå hvis det ikke var noe mer.
Jeg må gjøre meg kjent i det nye slottet mitt.
Min dronning.
Boots.
Ja, dronning?
Du kan se. Ser jeg bra ut?
Du ser vakker ut.
Ser jeg ut som jeg vil ha deg her?
Gå din vei!
Kerrigan.
Og hvordan var dronningen?
Akkurat like slu og farlig som jeg husker.
Høres ut som min type kvinne.
Og søsteren?
Har ikke funnet ut av henne, men det er disharmoni mellom dem.
Det er noe merkelig.
-Hva er det? -Jeg vet ikke.
Kan være verdt å finne ut.
Uansett vil jeg utvilsomt trenge fordelen vi diskuterte.
Vet du hvor han er?
Han blir levert nå.
Bra.
I mellomtiden
virker det som høylorden av Pennsa er blitt utvist fra sitt eget soverom.
Ja. Og ikke så tilfeldig har hans yngre bror også blitt det.
Det ante meg at du ville si det.
Gudsflammen. Beskytt vår Haniwa.
Baba Voss, hennes far.
La dem komme levende til oss.
La dem komme i fred til oss.
Gi…
Hallo?
Du er vel ikke her ute helt alene?
Jeg kan spørre deg om det samme.
Men du er ikke alene?
Nei, det er jeg ikke.
Heksejegere. Vi må dra nå.
Faen.
Ikke rør deg.
-Haniwa. -På tide at jeg drar.
-Du kommer deg aldri ut av byen. -Da blir det en kort tur.
Nå skal vi gå bort til fotjernet…
Faen.
-Jeg vil ikke skade deg. -Så la meg gå.
Jeg vil ikke gjøre det heller.
Faen!
Det er nok.
Hva gjør heksejegere så langt fra hovedstaden?
Vi leter etter to alkenny-søsken,
-Haniwa og Kofun. -Det er ikke oss.
Vel, hundene våre lukter noe annet.
-Dette er Kofun. -Nei.
La ham være.
Årene i stemmen din sier meg at du ikke er Haniwa.
-Så hvor er hun? -Hun er ikke med oss.
Vel, én er bedre enn ingen.
-Etter prinsesse Maghras ordre… -Maghra?
…skal du bli med oss til Pennsa straks.
Hva er det du snakker om? Hun er ikke… prinsesse? Hun er død.
Jeg forsikrer at hun både lever og er dronning Kanes søster.
Du lyver.
Han snakker sant.
-Hva? -Hun lever.
Maghra lever.
-Hva? -Vi må gå. Nå.
Er du sikker?
Jeg kjente livsstyrken hennes på ham veldig sterkt.
Takk for at du bekrefter noe det aldri var tvil om.
-Nå går vi. -Vent, nei!
Vent, vent, vi kan ikke dra. Vi venter på noen.
Er det Haniwa?
Ja, og faren min. De kommer snart.
-Vi går nå. -Nei, vi kan ikke dra uten dem.
Vi kan ikke bli. Det er for farlig.
Du kan komme frivillig,
eller du kan komme bundet til hesten min.
Velg.
-Paris… -Maghra lever.
Kofun, gå til moren din. Jeg venter her på Baba og Haniwa.
-Jeg lar deg ikke være igjen alene. -Jeg blir ikke alene.
Gå til henne.
Gå nå.
Lord Harlan. Du kan komme inn.
Du kjente meg på bankingen.
Eller på ganglaget opp trappen.
Ja, det glemte jeg. Du er en ayura.
Vær så snill. Ingen kjedelige formaliteter her.
Kall meg Harlan.
Jeg går ut fra at du vil kalle meg Maghra.
Det var det jeg kalte deg da vi var barn.
-Vel, vi er ikke barn lenger. -Så klart vi er det.
Bare tristere og sintere etter hvert som vi eldes.
Jeg har med en gave til barnet i deg.
En lydstav.
Jeg har ikke hatt en sånn på årevis.
Jeg husker at du likte å leke med dem.
Ja.
De var det eneste som stilnet støyen i hodet.
Takk, Harlan.
Det var det minste jeg kunne gjøre, Maghra.
Etter at søsteren min tok hjemmet ditt?
Alt jeg gjør er i dronningens tjeneste.
Så vidt jeg husker, var alt du gjorde i din egen tjeneste.
Det virker som vi begge husker godt.
Si meg…
…var du i Kanzua da den ble angrepet?
-Nei. -Nei?
Så… ingen vitner?
Først dropper du titlene våre, og nå flørter du med forræderi?
Det vet nok du alt om.
Det var du som reiste deg mot søsteren din og prøvde å ta tronen selv.
Men så hørte ingen fra meg på 18 år,
så det kan være noe å lære der.
Ja visst.
Hvor var du, forresten?
Det er en veldig lang historie for dette veldig korte besøket.
Greit nok.
Vi finner tid til det en dag.
Hvis jeg får lov å si det, så ville du blitt en utmerket dronning.
Kjære og hellige borgere av Pennsa,
måtte Gudsflammen varme deres hjerter.
Jeg står ydmykt foran dere som en sjel gjenfødt gjennom besvær.
Gjennom sorg. Gjennom død.
Mer takknemlig nå enn noensinne for deres tiltro,
deres kjærlighet…
Maghra?
-…og formålet dere har gitt meg. -Jeg er her.
Hva er det som foregår?
-Vi… -Innvielsen er om tre dager. Vi var enige.
-Jeg har gjort forberedelser. -Hun våknet i dag og bestemte noe annet.
Hun gjør sånt.
Vår kjære hovedstad Kanzua, der min far hersket,
og hans far og bestefar før ham,
fins ikke mer.
Jeg var vitne til mitt folks skrik da de druknet.
Barn skrek etter sine mødre. Menn etter sine koner.
Jeg var beredt til å dø med dem,
men Gud hadde en annen plan for meg.
Jeg kjente hennes flamme brenne i meg,
varme meg mens hun bar meg bort fra den visse død
for å gjenforene meg med min søster.
Prinsesse Maghra, tapt for oss i så mange år.
Og det er den samme guden…
Den eneste sanne gud…
…som brakte oss hit i dag
for å innvie byen Pennsa som den nye hovedstaden i kongeriket Paya.
Mine kjære payanere,
vit at det dere sikkert har fryktet, er sant.
Det var den trivantiske hæren som drepte vårt folk…
…og ødela Kanzua.
Faen.
Nå skal jeg fortelle hvorfor.
Spionene deres informerte dem…
…om at jeg bærer et barn.
Et barn som vil forandre alt.
Siden han eller hun vil bli født med gudegaven syn.
Jeg vet at det er vanskelig å akseptere noe som strider mot forfedrenes doktriner.
Men jeg har hørt Guds stemme.
Og Gud førte sin ånd sammen med min og brakte meg tilbake til livet
så jeg kan forene alle payanere for å bekjempe vår fiende i vest
en gang for alle.
Vår seier er blitt forutsett, og den vil være rask.
Vi er valgt til å beskytte disse velsignede barna når de kommer,
og de vil komme for å skape en ny verden.
En verden der de med syn og de uten
lever sammen i harmoni under mitt styre.
For vi er Payan!
Vi er Payan
Har du vært nede i kullgruven før?
Nei.
De liker ikke gjester.
Gå nær veggene. Hold deg unna gropene.
-Snell venter på deg. -Snell.
Her, gi ham dette. Han viser deg riktig tunnel.
Kom deg gjennom så raskt du kan.
Hvis du puster inn varmen, brenner du i hjel fra innsiden.
Takk, Yakis.
-Du kommer nok til å dø. -Nei.
Hallo, min venn. Har du noe til meg?
Kom igjen.
Denne tunnelen vil føre deg rett under base tre, ok?
Men en mann holder ikke ut mer enn 30 hjerteslag i den varmen.
Så beveg deg raskt, ellers blir du levende stekt.
Lykke til.
Sibeth.
-Hva har du gjort? -Det vi diskuterte.
Vi diskuterte aldri et barn. Med Boots?
Ikke døm meg. Han ble brakt til meg av en grunn.
Du vet ikke at barnet ditt vil være seende. Ikke før det er født.
Du vet det ikke. Det gjør jeg. Jeg trodde du ville bli glad.
Om ikke for min skyld, så for din.
Barna dine er ikke hekser lenger.
Det vil ikke spille noen rolle når vi slaktes ned av trivantene.
Du er hysterisk.
Du sa at vi skulle herske sammen.
-Jeg ville herske med deg ved min side. -Det spiller ingen rolle hvor jeg står
hvis du handler uten å snakke med meg.
Og om jeg hadde spurt deg til råds, hva ville du sagt?
Jeg ville sagt at det er galskap å gå til krig mot trivantene.
Og at å bebude et seende barn på vei
gjør oss to sårbare for en revolusjon.
Jeg ville sagt at med én tale har du funnet to måter å få oss drept på.
Og jeg ville holdt samme tale uansett.
-Sibeth. -Maghra.
Det kan bare være én dronning, og det er meg.
Det er nå en klok kvinne ville lyttet og lært,
i stedet for å tro at hun vet hvordan et kongerike styres,
sånn at hun en dag kanskje faktisk har råd det er verdt å lytte til.
Jeg tar meg av deg… søster.
Som jeg alltid har gjort.
Hallo, min venn.
Ser ut som jeg sendte deg opp feil tunnel.
Er du sikker på at dette er Baba Voss?
Jeg hørte ham og Yakis snakke.
Vel, da får vi bare vente her på generalens menn
og få belønningen.
Er det noe morsomt?
Døde menn som tror de får betalt.
Hva i helvete mener du?
Smithy.
Du kan komme deg ut nå før soldatene kommer.
Det er for sent.
Ingen rører seg!
Baba Voss, du skal overgi deg…
Stans!
Spre dere!
Omring ham!
Han er her!
Én sving til venstre.
Til venstre. Rykk fram.
Han går mot torget!
INGEN ADGANG FORBUDT OMRÅDE
-Vær stille, gutt. -Ok.
Dekk gatene og smugene!
Han er i smuget mot elven.
Stå ved din mor Ledet av Gudsflammen
Beskytter alle dine barn
Og alle sammen Dine søstre og dine døtre
Stå ved din mor
Ledet av Guds…
Jeg kan høre dere.
Og jeg kan lukte dere. Så dere kan like gjerne komme fram.
Hvem vil ha te?
Vær hilset, bror.
Edo.
Den mektige Baba Voss.
Dusinvis av ganitters slakter. Sin egen fars morder.
Lenket som en ynkelig slave.
Alt fordi han ikke fikk seg til å drepe en gutt.
Det er nesten skuffende.
Vær så snill, bror.
Datteren min…
Datteren din?
Du mener vel Jerlamarels datter?
Vær så snill. Bare la henne gå.
-"Vær så snill"? -Hun har ingenting med oss to å gjøre.
Så rart å høre medlidenhet i stemmen din.
Jeg husker en tid da jeg ba om bare et hint av medlidenhet fra deg.
Unnskyld. Jeg har angret hele livet
-på det jeg har gjort mot deg… -Hold kjeft!
Ta det rolig.
Vi får nok av tid til å ta igjen det gamle.
Begynn.
Edo.
Bare la henne gå.
Edo!
Tekst: Evy Hvidsten