Om flera århundraden från nu
har nästan alla människor mist synförmågan.
Men efter ett antal år har synförmågan återvänt.
Ljusets ondska förstörde nästan världen.
Dubbel välsignelse. Gudsflamman.
De är en gåva från Jerlamarel.
En dag ska vi vara tillsammans.
Finn hans barn och för dem till mig.
Jag är Tamacti Jun, överhäxfinnare åt drottning Kane.
Så farligt det är att vara seende i den här världen.
Alla tror sig trygga hemma… tills de inte är det.
-Vi måste gå nu. -Ta dem till floden.
En resa som den här…
De av oss som överlever
skulle nå andra sidan oigenkännliga för varandra.
Min far var slavhandlare. Jag också.
Hela den här staden vill se mig död.
Jag vägrar dö för staden.
Staden får dö för mig.
Stopp! Han kan se.
-"Häxfinnarna kommer." -Mamma!
Jag såg henne dö.
Jag hör rösten av en död kvinna.
Så lyssna noggrannare.
Var hälsad… prinsessan Maghra…
Var är min familj?
Jag försökte hjälpa dem, men de var borta.
Om du försöker fly kommer du inte långt, och konsekvenserna blir…
…otrevliga.
Jag vet var drottningen hålls fången.
Jag är deras drottning.
Det borde vi ändra på.
Det är bra att vara drottningens högra hand.
Tack för din tjänstgöring.
I den här svåra tiden ska jag leda mina soldater med min syster vid min sida.
Vi ska hitta min familj.
Och då ska de inte stämplas som flyktingar.
Vägen framåt leder till ett kungarike med seende.
Jag behöver en seende kung som ger mig seende barn.
Vad föreslår du?
Berätta mer om din son.
Haniwa, Kofun. Jag är Jerlamarel. Er far.
Är det säkert att det är Baba Voss barn vi får?
Ni får hans dotter, Haniwa.
Du gav min lilla flicka till trivantierna.
Generalen ville ha henne för han tror att hon är din dotter.
-Vilken general? -Edo Voss. Din bror.
Du gjorde det här.
Torn av gudsben.
Fler än jag nånsin sett.
Hon är här.
Nu hämtar vi din syster.
Är det nån där?
Du där. Identifiera dig.
Identifiera dig, sa jag.
Jag är ingen.
Ge mig dina knutar.
Du behöver inte mina knutar.
Varför då?
Jag trodde att jag hade dödat honom.
Ditt svärd gick rakt igenom honom.
Han hade dött av sina sår, men mycket senare.
Kom hit.
Man ser inte när man dödat nån.
Man måste känna det. Lägg dina händer på mina.
Blunda nu. Blunda.
Stöt in och upp. Upp.
-Känner du? -Ja.
Du vet, hur man skär och sliter sönder.
Om du stöter uppåt så där, lovar jag att han förblir död.
Räta på benet.
Kommer vi att ha problem igen?
Löjtnant Wren. Jag ville bara se till fången.
-Nåt att rapportera? -Hon mår bra.
General, det skulle ta några dagar, sa ni. Det har snart gått en månad.
Det dröjer inte länge nu.
Jag förstår inte varför ni håller henne här.
Du vet att jag inte kan göra henne till en officiell fånge.
Om Triangeln får veta att du har smugglat in en seende fånge i staden
-är vi båda så gott som döda. -Du klarar dig.
Du följer order, så följ dem bara. Låt mig ta hand om rådet.
Du är den enda jag kan anförtro det här.
Ni litar på att jag ska lyda era order,
men vill inte tala om vem hon är och varför hon är här.
Och jag vill veta vilka ni är och varför jag är här.
Jag är… befälhavare Edo Voss.
Och du talar bara… när du blir tilltalad.
Lediga, löjtnant.
Du undvek att förstöra hans rustning.
Den kan nog passa dig.
Jag behöver bara bröstskyddet.
Håll i mitt svärd.
Tror du att den passar?
Den måste inte passa, bara ha hans lukt.
Pojke, ge mig ett svärd.
Okej.
Du och Paris slår läger 50 hjärtslag in i skogen.
-Mot bergsväggen… -Vad pratar du om?
Jag följer med dig.
Nej, det gör du inte. Det blir svårt nog att få ut en av er.
Hur ska du hitta henne? Du behöver mina ögon.
Dina ögon?
Pappa, vad gör du?
Baba!
-Slå tillbaka. -Va?
Slå till mig, sa jag.
De hör varje rörelse du gör lika bra som jag.
Att leva med syn har gjort dig högljudd och klumpig.
Det räcker.
Kofun.
Min son.
Lyssna på mig.
Din mor och jag…
…uppfostrade dig till att bli skön, inte en krigare.
Jag vill inte att du ska behöva slåss som jag har gjort.
Jag har aldrig tänkt att du skulle leva borta från Alkenny.
Jag underlät att förbereda dig.
Jag kommer nog inte tillbaka.
Du måste lära dig att slåss med ögonen slutna som en blind,
som jag borde ha lärt dig.
Kom ihåg att ögonen bedrar dig.
Pappa…
Nån måste överleva. Förstår du?
-Paris. -Ja.
Kom hit.
Lyssna på mig. Ni väntar i sju dagar.
Om jag inte återvänder, är jag död, och Haniwa också.
Ta er så långt härifrån som möjligt.
Paris, säg det.
Sju dagar, sen går vi.
Om jag inte återvänder har han bara dig.
Ja.
Jag svor att aldrig återvända hit.
Kom tillbaka med Haniwa, och svär det igen.
Jag är ledsen, pojke.
Jag älskar dig, min son.
Mår du bra?
Självklart.
Du var borta länge.
För många dagar i vildmarken med halvkokt viltkött.
Jag har inte din Alkenny-mage.
Hur långt är det till Pennsa?
Bara en bit bortom sjön, Ers Höghet.
I så fall…
Framåt.
-Tak! -Tak.
Den 27:e gränsbataljonen, sir.
När de uteblev red vi ut och letade.
De har troligen råkat på ett smugglarband.
Nej. Det var inga smugglare.
Sir?
Ta med dem hem.
-Full militär begravning. -Ja, sir.
Välkommen hem, Baba.
Knutar.
Fortsätt.
Knutar.
Kapten Koji?
Tjugosjätte bataljonen?
De väntas inte tillbaka förrän imorgon.
Jag kallades in i förväg för en skaderapport.
Ovanligt, eller hur?
Inte när det finns skadade.
Bege dig till Östra porten.
Sir.
Du måste äta.
Varför bryr du dig ifall jag äter?
Det gör jag inte.
Jag försöker bara göra det bekvämt för dig.
Jag har varit fastkedjad vid sängen i flera veckor.
Tro mig, Edo kunde behandla dig mycket värre.
Varför har han inte gjort det?
Varför gör han så här mot mig?
Jag vet inte, har jag sagt.
Jag vet inte ens varför du är här.
Generalen sa att han heter Edo Voss.
Än sen?
Min far är Baba Voss.
Edos bror?
Har du hört talas om honom?
Bara historierna. Jag var bara barnet när han flydde.
Men Edo har sökt efter honom i över 25 vintrar
för att hämnas sin fars död.
-Menar du att Baba dödade sin egen far? -Ja.
Det tror jag inte på.
Vad du tror spelar ingen roll.
Edo använder mig för att locka hit Baba.
De flesta skulle undvika min far till varje pris.
Generalen är inte som andra.
Han har väntat länge på att lägga vantarna på Baba Voss.
TRIVANTES ÖSTRA PORTEN
Du känner inte min far.
När han kommer och räddar mig, vet ni inget förrän vi är borta.
Din far kan möjligen ta sig in i staden…
Nästa.
…men han kommer aldrig ut levande.
Identifieringsknutar.
Det här är Edos stad.
Skynda på. Identifieringsknutar.
Och han kommer att vänta på honom.
Så Edo är generalen, och du jobbar åt Edo.
Vad gör det dig till?
Nån som känner att hon har svarat på nog med frågor.
Okej. Bara en till.
Vet han att du kan se?
Kom och smaka.
Sexuell tillfredsställelse för alla smaker.
Vad du än har lust till…
-Bara nöjda kunder. -Se på de här skönheterna!
Farväl, Ruby Tuesday
-Vem kan ge dig ett namn? -Tack.
När du förändras för varje ny dag
Ska jag ändå sakna dig
Kom igen, era lata jävlar!
Ge akt på eldarna så att det inte blir slagg.
Smed. Den här duger inte.
Den sprack nog när den svalnade.
För att den flyttades.
Smält ner den. Var mer försiktiga, för fan.
Militärt stål. Blacks fäste. Autentisk.
Och matchande bröstplåt. Ett ovanligt kap.
Vad är det värt för dig?
Det är olagligt att sälja militära vapen.
-Då tar jag väl tillbaka det. -Vänta, vänta.
Tio kopparmynt.
Bara fästet är värt så mycket. Tjugo.
För 20 kopparmynt
måste du ta hit soldaten du stal det från.
Det borde du ha sagt innan jag dödade honom.
Jag känner igen rösten. Men det är omöjligt.
Den tillhör en man som är död.
Och om han inte är död,
får jag 100 kopparmynt för att ange honom.
Ja… men först måste du komma levande härifrån.
Och du springer inte fortare än jag.
Din jävel.
Baba Voss.
Du är galen som återvänder hit.
Jag är glad att höra din röst.
Men jag lär nog ångra det snart.
Det har du rätt i.
Kom, det är lite svalare där borta.
Hur visste du?
Jag har dolt det hela livet.
Precis som du. Jag vet hur det ser ut.
Jerlamarel är uppenbarligen inte din far.
Nej.
Mina föräldrar finns här i Trivantes.
Och din mor eller far?
De är normala.
Liksom mina bröder.
Jerlamarels föräldrar var blinda,
men jag har aldrig hört talas om nån mer av det slaget.
Finns det andra som du här?
Nej… såvitt jag vet.
Det måste kännas väldigt ensamt.
Som soldat,
är du inte orolig för att bli ertappad och bränd som häxa?
Trivantes är inte som Paya. Ingen här tror på häxor.
Men de skulle avrätta mig.
Varför, om de inte tror på häxor?
Våra styrande är inte vidskepliga, men praktiska.
Det finns lagar sen flera hundra år tillbaka.
Synförmåga förgjorde världen en gång.
De tänker inte låta det upprepas.
Så om jag berättar din hemlighet för generalen, går det dig illa, eller hur?
Det blir en desperat fånges ord
mot en lojal löjtnants.
Vem skulle han tro?
Och var glad att det är så…
…för annars hade jag redan dödat dig
och sagt åt generalen att du dog vid flyktförsöket.
Du skulle inte döda mig.
Du känner inte mig.
Jag känner dig redan bättre än nån annan.
Hennes kungliga höghet drottning Kane.
Trots allt väsen hör jag att du är trumpen.
Du lovade att vi skulle fortsätta söka efter min familj.
Och det ska vi.
Vi har sökt i mer än 30 dagar.
Vi kan inte dra omkring i all oändlighet.
Vi har ett kungarike att återta.
När det är gjort har vi nya soldater
och en bas från vilken vi kan fortsätta sökandet.
Även om det är fruktlöst.
Vi borde ge oss iväg.
Lugna ner dig, Boots.
Du växte upp ensam i elände,
och nu är du gemål till Payas drottning.
-Inser du inte det mirakulösa? -Jag är en häxa här.
Du tjänar ett heligt, specifikt syfte. Hon beskyddar dig. Sluta gnälla.
Vackert rum.
Min drottning.
Vi är så lättade över att ni överlevde.
När vi hörde om Kanzuas förstörelse fruktade vi det värsta.
Lord Harlan, tack för detta underbara mottagande.
Er närvaro är en ära under alla omständigheter,
och särskilt ett triumfartat återvändande från de döda.
Hallå, lord Harlan.
Hallå. Vem är det?
Maghra?
Känner du inte igen min röst?
Det är omöjligt.
Det är jag, Harlan.
Prinsessa.
Båda systrarna återvänder till oss!
En dag fylld av underverk!
Det var så länge sen att det förvånar mig att du alls minns mig.
-Visst minns jag dig. -Bra.
För jag vill minnas att du var en stor beundrare av mig.
Min drottning.
Knutarna vi mottog före er ankomst
visade på er avsikt
att inviga Pennsa som Payas nya huvudstad.
Du har väl inga invändningar?
Tvärtom, jag är ödmjukt hedrad.
Jag har känt dig för länge för att tro det.
Vi sörjde alla förlusten av Kanzua, min drottning.
En ofattbar tragedi.
Ja.
Vi får diskutera den i lugn och ro i en mer privat miljö.
Självklart.
Jag kan föreställa mig hur hemsk er resa har varit.
Utrotandet av ert folk.
Ni själv lämnad i stenöknen bortom de lägre murarna.
Så jag har tagit mig friheten att ordna ett vackert residens åt er.
Det är väl befäst och har perfekt läge.
-Ni får det… -Vilket är det högsta huset i Pennsa?
Det är det här huset. Mitt hus.
Jaså minsann?
Som jag vore hedrad att göra om till ert palats.
Jag ska låta föra er upp genast.
Jag glömmer inte din vänlighet, lord Harlan.
Prinsessan Maghra.
Jaha, det här var en jävla röra, eller hur?
Du tänker väl inte låta henne bara rida in och ta över din stad?
Hon är drottningen.
Du har fler soldater än hon har häxfinnare.
Ja, men hennes mannar är bättre på att döda än mina.
Och om jag spelar mina kort rätt,
finns det fördelar med att ha drottningen så nära.
Igår var drottningen död. Det var nära nog för mig.
Kerrigan, du är min broder och jag älskar dig,
men du saknar fantasi.
Så hela denna tid
har du gömt dig i Payas bergstrakter.
-Det är svårt att se dig som en payan. -Det är jag inte.
Jag har levat bland dolda stammar.
Så du är inte från Trivantia.
Du är inte från Paya.
Du är i alla fall ingen jävla ganit, eller hur?
Yakis…
Rakt på sak. Samma gamla Baba.
Okej, vad är det?
-Edo. -Helvete.
Han har tagit min dotter.
Jag måste få veta var han har henne gömd.
Du har varit borta länge, Baba.
Edo har kommit sig upp.
-Jag vet att han är generalen. -Han är befälhavaren.
-Befälhavaren? -Det stämmer.
Du kommer aldrig i närheten av honom.
Det vill du inte heller. Han skulle flå dig levande för det du gjorde.
Hon är min lilla flicka.
Förstår du det?
Jag har lämnat mitt gamla liv,
men om han tog henne som lockbete, är hon inte i vanligt fängelse.
Han har henne troligen i bas tre.
Berätta om bas tre.
Det är ett inhägnat område. Hemliga arméangelägenheter.
Edo har ett eget kommandoregemente där.
Hur kommer jag in dit?
Ingen kommer in, inte ens regeringen.
Jävla Baba.
Var det klokt att ta lord Harlans residens?
Jag är drottningen. Hon bör bo i det högsta huset.
Även en drottning behöver allierade.
Vår ställning här är svag, minst sagt.
Tills förstörelsen av Kanzua har förklarats tillfredsställande,
är vi sårbara.
-Du oroar dig för mycket. -Du oroar dig för lite.
Ditt folk har redan vänt sig mot dig en gång.
Lord Harlan kontrollerar armén, och vi behöver hans beskydd,
-särskilt när den nya lagen tillkännages. -Det räcker.
Harlan var en ringa hovman som lyckades bli herre över Pennsa.
Jag vet inte hur han lyckades. Troligen genom att inte vara en idiot.
Om man visar svaghet inför nån som Harlan, dominerar han en.
Kom ihåg det.
Du måste vara försiktigare i dina mellanhavanden med Harlan.
Vi behöver honom och ledarskapet på vår sida.
Jag är deras drottning.
Vilken annan sida kan de vara på?
Jag menar bara att en älskad monark kan åstadkomma mer än en föraktad dito.
Du pratar om dina barn.
Jag gav dig ett löfte. Tror du att jag inte tänker hålla det?
-Du borde ställa dig in… -En drottning ställer sig inte in.
…hos ledarskapet tills Kanzua blir förklarat.
Jag behöver inte förklara nånting för nån.
Ers Majestät, lord Harlan och kapten Gosset.
Jag tar emot dem.
Lämna oss.
Vad tänker du säga om Kanzua?
Jag beslutar vad som behöver sägas, och säger det.
Din lögn blir även min lögn.
Om drottningen säger det är det ingen lögn.
Lord Harlan. Vem har du med dig?
Min drottning. Prinsessa.
Tillåt mig att presentera kapten Gosset, Pennsas högsta militärofficer.
Det är en ära, min drottning.
Attacken mot Kanzua var en oöverträffad styggelse.
Ja.
Vi har haft högsta beredskap sen vi hörde om det.
Jag väntar mig en beredskapsrapport om era befästningar imorgon.
Det ska ni få.
Som enda vittne kanske ni kan berätta vilka våra fiender är,
-så kan vi förbereda oss bättre. -Det kan jag.
Och det ska jag, i sinom tid.
Sammankalla ert råd.
Jag ska träffa dem vid första lämpliga tillfälle.
Ja, Ers Majestät.
Jag har ett separat problem som är oerhört viktigt.
-Maghra. -Prinsessa?
Du har jagat dem i 17 år. Du kan söka ett tag till.
Okej, då.
Jag skildes från min familj.
Jag vill att alla soldater ni kan undvara fortsätter söka efter dem.
Vi ska söka överallt.
Tack.
Jag följer med dig och ger soldaterna befogenhet.
Vad gör vi inte för familjen?
Ja…
Jag hoppas att…
…ni och er syster är nöjda med er bostad.
Ja.
Och nu är det dags att prata allvar, antar jag.
Efter anfallet på Kanzua är det logiskt
att vi vill stärka vårt försvarsverk.
Likväl har ni just gått med på att skicka värdefulla soldater ut ur staden.
Fast ni kanske har skäl att inte frukta en andra attack.
Vi har en stark befästning här.
Pennsa har det största regementet i Paya, eller hur?
Ett av skälen till att jag valde det.
Jag trodde det var för att ni visste att ni har en vän i mig.
Är jag i behov av din vänskap?
Det viskas en del, min drottning.
Det viskas.
Ja, det är ingen hemlighet att adeln i Kanzua
tänkte störta er.
Ta dig i akt, Harlan.
Det gör jag jämt, min drottning.
Min lojalitet mot er är obrottslig,
men Pennsa är en stor stad.
Det finns många falanger, många inflytelserika människor.
De hyser misstankar.
Jag måste anta
att du vill ha nåt sagt med det här.
Bara samma sak som förut.
Att ni har en vän i mig.
Jag kan vara en mycket god vän.
Det ska jag komma ihåg. Om det inte var nåt mer, kan du gå.
Jag har ännu inte bekantat mig med mitt nya hem.
Min drottning.
Boots.
Ja, drottning?
Du kan se. Ser jag frisk ut?
Ni är vacker.
Ser jag ut att vilja ha dig här?
Lämna mig!
Kerrigan.
Hur var drottningen?
Precis så listig och farlig som jag minns.
Låter som en kvinna i min smak.
Och systern?
Henne har jag inte blivit klok på än,
men det råder en intressant osämja mellan dem.
Det är nåt som är fel.
-Vad är det? -Jag vet inte.
Kan vara värt att ta reda på.
I vilket fall kommer jag säkert att behöva det påtryckningsmedel vi nämnde.
Vet du var han finns?
Han är snart levererad hit.
Bra.
Tills vidare
verkar herren av Pennsa ha blivit bannlyst från sitt eget sovrum.
Ja.
Och detsamma gäller hans yngre bror.
Jag anade att du skulle säga det.
Gudsflamma. Beskydda vår Haniwa.
Baba Voss, hennes far.
För dem välbehållna till oss.
För dem till oss i frid.
Ge…
Hallå?
Du är väl inte här ute helt ensam?
Jag kan fråga dig detsamma.
Men du är inte ensam, eller hur?
Nej, det är jag inte…
Häxfinnare. Vi måste ge oss iväg.
Helvete.
Rör dig inte.
-Haniwa. -Dags för mig att ge mig iväg.
-Du kommer aldrig ut ur staden. -Då blir det en kort resa.
Nu går vi bort till den där fotbojan…
Fan.
-Jag vill inte skada dig. -Så låt mig gå.
Jag vill inte göra det heller.
Fan!
Det räcker.
Vad gör häxfinnare så långt bort från huvudstaden?
Vi söker två syskon från Alkenny,
-Haniwa och Kofun. -Vi är inte de.
Jo, enligt hundarna.
-Den här är Kofun. -Nej.
Låt honom vara.
Åldern i din röst säger mig att du inte är Haniwa.
-Så, var är hon? -Hon är inte med oss.
Nåja, en är bättre än ingen.
-På order av prinsessan Maghra… -Maghra?
…ska ni följa med oss till Pennsa omedelbart.
Vad pratar du om? Prinsessan? Hon är död.
Hon är vid liv och syster till drottning Kane, det försäkrar jag.
Du ljuger.
Han talar sanning.
-Va? -Hon är vid liv.
Maghra är vid liv.
-Va? -Vi måste iväg. Nu.
Är du säker?
Jag kände hennes livskraft hos honom väldigt starkt.
Tack för att du bekräftar det vi redan visste.
-Kom nu. -Vänta, nej!
Vänta, vi kan inte gå. Vi väntar på nån.
Kanske Haniwa?
Ja, och min far. De kommer snart hit.
-Nu går vi. -Nej, vi kan inte gå utan dem.
Vi kan inte stanna. Det är för farligt här.
Antingen följer ni med godvilligt,
eller bundna som hösäckar på min häst.
Välj själva.
-Paris… -Maghra är vid liv.
Kofun, gå till din mor.
Jag väntar här på Baba och Haniwa.
Jag lämnar dig inte ensam här.
Jag är inte ensam.
Gå till henne.
Gå nu.
Lord Harlan. Du kan komma in.
Du kände igen mig på knackningen.
Och på dina steg uppför trappan.
Ja, jag glömde att du är en Ayura.
Och inga tråkiga formaliteter inom dessa murar.
Säg Harlan.
Då antar jag att du vill kalla mig Maghra.
Det kallade jag dig när vi var barn.
-Vi är inte barn längre. -Visst är vi det.
Bara ledsnare och argare med åldern.
Jag har med mig en gåva för barnet inom dig.
En ljudstav.
En sån har jag inte haft på många år.
Du gillade alltid att leka med dem.
Ja.
De var det enda som tystade oväsendet i mitt huvud.
Tack, Harlan.
Det var det minsta jag kunde göra, Maghra.
Efter att min syster tog ditt hem, menar du?
Allt jag gör är i drottningens tjänst.
Som jag minns det
brukade allt du gjorde vara i din egen tjänst.
Vi har visst gott minne båda två.
Säg mig…
…var du i Kanzua när staden anfölls?
-Nej. -Inte?
Så… inga vittnen?
Först lägger du bort titlarna, och nu talar du förrädiska ord?
Sånt vet du allt om.
Det var du som försökte störta din syster
och ta tronen själv.
Men så hörde ingen av mig på 18 år,
så där finns kanske en lärdom att hämta.
Verkligen.
Var höll du hus, förresten?
Det är en väldigt lång historia för ett så kort besök.
Nåväl.
Vi får finna tid för den nån dag.
Ursäkta att jag säger det,
men du hade blivit en utmärkt drottning.
Kära, heliga medborgare i Pennsa,
må Gudsflamman värma era hjärtan.
Jag står ödmjuk framför er idag, en själ som fötts på nytt genom prövningar.
Genom sorg. Genom död.
Mer tacksam än nånsin för er tillit,
er kärlek…
Maghra?
-…och den uppgift ni har förlänat mig. -Här är jag.
Vad pågår?
-Vi… -Invigningen sker om tre dagar.
-Vi var överens. -…är…
-Jag har gjort förberedelser. -…utvalda.
Hon vaknade i morse och bestämde nåt annat.
Hon är sån.
Vår älskade huvudstad Kanzua, där min far regerade,
och hans far och farfar före honom,
finns inte mer.
Jag var vittne till skriken från mitt folk när de drunknade.
Barn ropade efter sina mödrar. Män ropade efter sina fruar.
Jag var beredd att dö med dem,
men Gud hade en annan plan för mig.
Jag kände hennes flamma inom mig,
hur den varnade mig medan hon förde mig bort från en säker död
för att återförenas med min syster.
Prinsessan Maghra, som var förlorad för oss i många år.
Och det är samma gud…
…den enda sanna guden…
…som har fört oss hit idag
för att inviga staden Pennsa som Payas nya huvudstad.
Mina kära payaner,
vet nu att det ni troligen har fruktat är sant.
Det var Trivantias armé som mördade vårt folk…
…och förgjorde Kanzua.
Fan.
Jag ska nu berätta varför.
Deras spioner informerade dem om…
…att jag bär ett barn i mitt sköte.
Ett barn som kommer att förändra allt.
Och han eller hon kommer att födas med Guds gåva: synförmåga.
Jag vet att det är svårt att acceptera nåt som strider
mot våra förfäders läror.
Men jag har hört Guds röst…
…och Gud gav mig sin ande och förde mig tillbaka till livet
för att jag skulle kunna förena alla payaner och besegra vår fiende i väst
en gång för alla.
Vår seger är förutsagd, och den kommer att bli snabb.
Liksom vi är utvalda att slå vakt om dessa välsignade barn när de föds,
för de kommer, för att leda oss in i en ny värld.
En värld där de med synförmåga och de utan,
lever tillsammans i harmoni under mitt styre.
För vi är Paya!
Vi är Paya
Har du varit nere i kolgruvan förut?
Nej.
De ogillar besökare.
Håll dig nära väggarna. Håll dit borta från gruvschakten.
-Snell väntar dig. -Snell.
Ge honom den här. Han visar dig rätt tunnel.
Ta dig igenom tunneln så fort du kan.
Om du andas in hettan bränns du upp inifrån.
Tack, Yakis.
-Du kommer nog att dö. -Nej.
Hej, vän. Har du nåt åt mig?
Kom nu.
Den här tunneln för dig rakt under bas tre.
Men man överlever inte mer än 30 hjärtslag i den hettan.
Så rör dig snabbt, annars blir du levande kokt.
Lycka till.
Sibeth.
-Vad har du gjort? -Det vi diskuterade.
Vi pratade aldrig om ett barn. Med Boots?
Var inte dömande. Han fördes till mig av ett skäl.
Du kan inte veta att ditt barn har synförmåga.
Inte förrän det föds.
Du kan inte veta. Men jag.
Maghra, jag trodde att du skulle bli glad.
För din egen skull om inte för min.
Dina barn är inte längre häxor.
Det spelar ingen roll när vi alla slaktas av trivantierna.
Nu är du hysterisk.
Vi skulle ju samregera, sa du.
Jag skulle regera med dig vid min sida, sa jag,
-och här är du. -Det spelar ingen roll var jag står
om du fortsätter agera utan att rådfråga mig.
Och om jag hade rådfrågat dig, vad hade du sagt?
Att det är vansinne att dra i krig mot Trivantes.
Och att tillkännage ett barn med synförmåga så snart
utsätter oss för risken för revolution.
Jag kunde säga att med ett enda tal
hittade du två olika sätt att få oss dödade.
Och jag hade hållit samma tal ändå.
-Sibeth. -Maghra.
Det kan bara finnas en drottning, och det är jag.
Där skulle en klok kvinna lyssna och lära
istället för att tro att hon kan styra ett kungarike,
så att hon kanske en dag faktiskt har goda råd att ge.
Jag tar hand om dig… syster.
Som jag alltid har gjort.
Hej, kompis.
Förlåt, jag skickade dig visst in i fel tunnel.
Smed, är det här verkligen Baba Voss?
Jag hörde honom och Yakis prata.
I så fall
väntar vi här på generalens män
och kasserar in belöningen.
Vad skrattar du åt?
Döda män som tror att de ska få betalt.
Vad fan pratar du om?
Smed.
Du kan sticka nu, innan soldaterna kommer.
Det är för sent.
Stå still.
Baba Voss, du är arrest…
Halt.
Sprid ut er!
Omringa honom!
Här är han!
Ta åt vänster!
Till vänster. Sätt fart.
Han rör sig mot torget!
FÖRBJUDET OMRÅDE
-Tyst, pojke. -Okej.
Sök igenom gator och gränder!
Han är i gränden, på väg mot floden.
Stå vid din mor Ledd av Gudsflamman
Skydda era barn
Alla tillsammans Era systrar och döttrar
Stå vid er mor
Ledda av guden…
Jag kan höra er.
Och jag känner er vittring. Lika bra att ni kommer fram.
Vem vill ha te?
Var hälsad, broder.
Edo.
Den mäktige Baba Voss.
Som slaktat ganiter i dussintal. Som mördade sin egen far.
Fjättrad som en enkel slav.
För att han inte kunde förmå sig till att döda en pojke.
Nästan en besvikelse.
Snälla, broder.
Min dotter…
Din dotter?
Du menar väl Jerlamarels dotter?
Snälla. Låt henne gå.
-"Snälla"? -Hon har inget att göra…
-"Snälla." Jag bara… -…med oss båda.
Så märkligt att höra medkänsla i din röst.
Jag minns en tid då jag bad om bara en skymt av medkänsla från dig.
Jag är ledsen. Jag har ångrat hela livet
-vad jag gjorde mot dig. Jag… -Tyst!
Oroa dig inte.
Vi har gott om tid att prata gamla minnen.
Börja.
Edo.
Låt henne gå.
Edo!
Undertexter: Bengt-Ove Andersson