Môžeš za to ty.
Môj otec je Baba Voss.
Ale Edo ho hľadá, aby pomstil otcovu smrť.
Vitaj doma, Baba.
Musím zistiť, kde ju ukrýva.
Asi bude v základni tri. Je to uzavretý areál.
- Edo tam má vlastné komando. - Stáť.
Je v uličke, ktorá vedie k rieke.
- Vie, že vidíš? - Nepoznáš ma.
Už ťa poznám lepšie ako ktokoľvek iný.
- Musíme ísť hneď. - Kofun, choď za mamou.
Mesto Pennsa, nové hlavné mesto payanského kráľovstva.
- Som tu bosorák. - Ochráni ťa.
- Kráľovná. - Lord Harlan.
Maghra? Ako si pamätám, si moja obdivovateľka.
Blízkosť kráľovnej má isté výhody
Bola to trivantianska armáda, ktorá zničila Kenzuu.
- Do riti. - Nosím v sebe dieťa,
ktoré sa narodí s božím darom zraku.
Vitaj, braček.
Pusti ju.
Edo!
Veľmi to bolí?
Len trochu.
Je čas.
Nič.
- Nič! - Otec. Otec.
- Nevidím. - To nič. Upokoj sa.
- Oloman, nefungovalo to. - Otec, prosím.
Skúsime to znova. Urob tú procedúru znova. Ešte raz.
Prepáč, viac už urobiť nemôžem.
Mýliš sa. Musíš.
- Oloman. - Otec.
Čítaj ďalej. Všetky medicínske knihy, všetko.
Odpovede budú tam.
Otec, prečítal som všetky knihy.
A píše sa tam, že máš nadobro zničené rohovky.
Nehľadáš dostatočne!
Nebudem slepý.
Počuješ ma?
Nebudem slepý!
Čo?
O nič sa nepokúšaj.
Veliteľská poručíčka Wren.
Áno, poručíčka.
Otvor bránu!
Áno, pane!
A tak...
veľký Trivanťan Toliver, zranený, ale živý...
postavil sa na unavené nohy a vysadol na koňa.
Hoci búrka a dážď...
utlmili jeho zmysly,
viedol svojich unavených mužov cez vysokú trávu Krvavých plání...
k bašte Ganitov.
Pod jeho velením 20 trivanťanských vojakov...
držali si hordy Ganitov od tela...
celú noc...
až do ďalšieho rána, kým neprišli vojská a neotočili situáciu.
Kam ma to berieš?
Uvidíš.
Takto vysoko som ešte nebola.
Áno?
Keď som bola malá, liezla som na všetky veže.
Ako vidiaca som sa len tam cítila v bezpečí.
Páčilo sa mi byť tam, kde nikto nemohol prísť.
A tak som naša toto miesto.
Odvtedy sa oň starám.
Ľudia zvykli zrak oslavovať.
My robíme umenie, ktoré sa počúva, cíti alebo vonia.
Všetko v ich svete malo byť videné.
- Aj ľudia. - Čo?
Aj my sme mali byť videní.
Táto bola moja obľúbená.
O tom dievčati na obrázkoch som si vymýšľala príbehy.
Nazvala som ju Gwendolyn.
Volá sa Alica.
Vieš čítať.
Tá kniha sa volá Alica v krajine zázrakov.
„Alicu už nebavilo sedieť so sestrou na brehu rieky
a nič nerobiť.“
„Z času na čas nazrela do knihy, ktorú sestra čítala,
ale neboli tam obrázky ani text.“
Nie!
„‚Načo je dobrá kniha‘, pýtala sa Alica,
‚bez obrázkov alebo textu?‘“
Prestaňte.
Brat môj, držíš sa dobre.
Tvoje rany sú nič oproti jazvám, ktoré si mi zanechal na chrbte.
Čo si urobil Haniwe?
Haniwe?
Bojíš sa o dcéru.
Strach je horší ako bolesť, však?
Tak som to cítil ako chlapec.
Bolesť, ktorú si mi spôsobil,
nebola taká hrozná ako strach, že som vedel, že príde,
že prídeš ty.
A sľubujem ti,
že Haniwa bude poznať rovnaký strach každú noc, tak ako ja.
Edo, pusti ju, prosím.
Bol si môj brat.
Stále som tvoj brat. Mrzí ma to.
Mal som ťa chrániť. Ale musel som...
Nevieš, čo znamená, keď ťa niečo mrzí. Ešte nie.
Ale zistíš to.
Lebo ťa tu budem držať...
a bičovať každú noc za každú noc, čo si ty bičoval mňa.
A o niekoľko rokov neskôr,
keď sa konečne rozhodnem ťa zabiť,
budeš plakať vďačnosťou.
Nech je pri vedomí.
- Edo. - Nech cíti každý úder.
Nie. Edo. Pusti ju.
Edo. Edo!
Edo!
Edo, nie! Pusti ju!
Edo!
Tak.
Zastavíme, aby sme sa vymočili a naplnili fľaše.
Áno, pane.
Chcem sa umyť.
Nechcem, aby si bol pri mojich mužoch.
Sú hladní a unavení
a ani za lepších okolností nemajú radi bosorákov.
Poď.
S koľkými bosorákmi si sa už rozprával?
Len s tebou.
Ak som prvý, ako vieš, že sa ma máš báť.
Ľudia ako ty zničili starý svet strojmi a jedmi.
Tvoj druh bol zodpovedný za smrť miliónov.
A tvoj za smrť tisícok.
Vyzabíjali ste Alkennov...
môj kmeň, z povrchu zemského.
Poznali cenu ochraňovania bosorákov. Taký bol zákon.
Zabili ste deti. Bábätká.
Ja som tam nebol.
A čo by si urobil, ak áno?
Som bosorák.
Kto zabil viac ľudí, ja alebo ty?
Kráľovná,
predstavujem vám tých najmúdrejších celej Pennsy, vašu štátnu radu.
Akú moju radu?
Štátnu radu, kráľovná.
Bude vám radiť s vašimi rozkazmi.
Nie sme tu, aby sme zvolali štátnu radu, ale vojnovú radu.
Vaša výsosť, protokol hovorí, že vojnová rada sa zvolá
po oficiálnom vyhlásení vojny.
On ma bude poučovať o protokole.
Vojna bola vyhlásená nám.
Kapitán Gosset, obávam sa, že nerozumiete, o čo tu ide.
Môžete si byť istá, že áno.
Všetko, čo hovorím, hovorím s úctou
a v súlade s vašimi želaniami.
Ak máme odolať mocnej trivantianskej armáde,
musíme posilniť obranu po celom kráľovstve.
- Kapitán Gosset... - Obranu?
Boh nás povolal, aby sme porazili Trivantianov.
Musíme sa pripraviť zaútočiť, nie brániť.
- Sibeth... - Kto?
Prepáč, vaša výsosť.
Princezná Maghra, ak chceš niečo povedať, povedz to.
Payu oslabila strata Kenzuy
a chaos po tvojej údajnej smrti.
Práve sme vysvätili nové hlavné mesto.
Možno by sme sa mali starať o svoje kráľovstvo,
organizovať a posilňovať vojská
a zároveň, samozrejme, byť na pozore pred hrozbou z Trivantes.
Všetci... von.
Von!
Sibeth...
Počula si, čo sa práve stalo?
Čo?
Miestnosť plná ľudí, ktorí potichu spochybňujú moju autoritu,
a pýtajú sa, či ňou sú ešte vôbec viazaní.
Kapitán, ktorý sa so mnou háda.
Politici, ktorí majú zradné myšlienky,
ktoré sa všetky končia tým, že máme hlavy oddelené od tiel
a náš kráľovský rodokmeň je navždy vyhubený.
A v tej miestnosti plnej zrady
mi oponuje vlastná sestra.
Vojna je samovražda.
Koľko ľudí si ochotná obetovať pre svoju lož?
Ktorí zomrú, zomrú slávne...
za Payu...
za nový svet, ktorý vybudujú naše deti.
Ktoré zomrú spolu s nami,
keď Trivantiani spália Payu na popol.
Nemôžeš veriť, že ich dokážeme poraziť.
Prečo som bola ušetrená, ak nie pre toto?
Boh mi do brucha vložil vidiace dieťa,
dieťa, ktoré pomenujeme po našom otcovi,
aby sme z tohto kráľovstva urobili plavidlo, ktorým sa na svet vráti zrak.
Je to môj osud.
Bože pomôž nám. Ty naozaj veríš tomu, čo hovoríš.
Trivantes porazíme,
pohltíme ich vojská
a staneme sa jediným skutočným kráľovstvom na tejto zemi.
Sibeth.
Musí existovať iný spôsob.
Len si sa prizerala,
keď Tamacti Jun vytiahol čepeľ, aby ma s tvojím požehnaním zabil.
A Boh to nedopustil.
Tú chvíľu by si si mala dobre pamätať.
A tiež si pamätaj, že to ja som ťa ten deň zachránila
a nie naopak.
Haniwa.
Ak by to bola moja posteľ, nemala by som dôvod z nej vyjsť.
Jeden dôvod ti ukážem.
Vzácne kamene.
Tento vyzerá ako kúsok oblohy.
Čo sa tam píše?
„Navždy.“
To je krásne.
Až na to, že nebolo.
Krásne?
Navždy.
Cit možno áno.
Prepáč.
Nie.
Payanská kráľovná oznámila, že čaká vidiace dieťa.
Kráľovná Kane tiež tvrdí,
že naša armáda zaútočila na Kanzuu.
Klamala svojmu ľudu.
Prečo by sme mali veriť, že hovorí pravdu
o dieťati, ktoré že vraj vidí.
Ako to môže vedieť?
Môže to vedieť, ak otec vidí.
Hneď ťa zastavím, veliteľský generál.
Už viem, kam mieriš.
Vyskytli sa svedectvá o aspoň jednom vidiacom Payanovi.
Hovoríš o Jerlamarelovi.
Jerlamarel nie je človek. Len mýtus, nič viac.
To nevieme naisto.
Generál Voss, naša západná hranica je pod náporom útokov
zo strany Ganitov
a chceš, aby sme otvorili ďalší front na východe
na základe klebiet a domnienok?
Zrak sa vráti.
A prvý národ, ktorý ovládne jeho moc,
bude vládnuť svetu.
Rada je už unavená z týchto teórií.
Každý národ, ktorý vstúpi do spoločnosti vidiacich
zaseje semienko vlastnej skazy.
Aj za nepravdepodobnej udalosti, že sa objavia vidiaci,
budú popravení ako hrozba našej republiky.
Iné národy môžu mať iný názor.
Vojnu sme neprehrali už 200 rokov.
Neexistuje dôvod, prečo by sme teraz mali začať.
Tvoja fascinácia zrakom bola zaujímavá ako strategické cvičenie,
ale teraz sa z toho stáva zbytočné rozptýlenie.
Našu pozornosť musíme obrátiť na západ,
kde sa v čoraz väčších počtoch zhromažďujú Graniti.
Ľud súhlasí s armádou.
Banka súhlasí s ľudom.
Rada rozhodla.
Ďakujeme za tvoje služby, veliteľský generál.
Dobré ráno.
Zaspala som.
Nemala som srdce ťa zobudiť.
Nad čím premýšľaš?
Rozmýšľam...
čo by sa stalo, ak by som ťa pustila.
Môžeš ísť so mnou.
Mám tu život, rodinu, prácu.
Prečo chceš byť na mieste, kde by ťa mohli popraviť za to, kto si?
Hovoríš to, akoby som bola iba vidiaca.
Som vojačka Trivantes.
Som dcéra, vnučka a pravnučka
ľudí, ktorí Trivantes vybudovali,
ktorí preň bojovali a zomreli.
To ťa nezachráni, ak sa odhalí tvoje tajomstvo.
Mohli by sme ísť na východ.
Spoznala by si môjho brata.
Mohli by sme nájsť ľudí ako sme my.
Mohli by sme zmeniť svet.
Myslíš si, že sme výnimočné.
Ale nie sme.
Sme len... iné.
Myslím si, že sme výnimočné, lebo sme iné.
Ak sa má zrak vrátiť, vráti sa.
Našou úlohou nie je zmeniť svet.
Našou úlohou je...
využiť zrak na to, aby sme veci zlepšili tam, kde sme.
A ako to urobíme?
Nuž...
začni tým, že mi budeš čítať.
To by som rada.
„‚Mohla by som ti povedať o svojich dobrodružstvách
od dnešného rána,‘ povedala Alica trochu placho.
‚Ale načo sa vracať k včerajšku,
vtedy som bola iným človekom.‘“
Takže toto je ten veľký bojovník... Baba Voss.
Teraz už nie si žiadny bojovník, čo?
Vráť sa.
Na zem!
- Na zem! - Zlomil si mi nos!
Pane.
Baba Voss.
Štyri dni na škripci.
Mal by som sa ti poďakovať.
Prepáč, ale nemôžem ti ponúknuť nič silnejšie než vodu.
Ale... tu máš.
Tvoj hlas poznám, lovec.
Počujem ho v nočných morách.
Tamacti Jun.
Zabil si moju ženu.
Nečudujem sa, že ma chceš zabiť.
Proti tebe a tvojmu ľudu som vykonal mnoho zlého,
ale tvoju ženu som nezabil.
Raz sa cez tieto mreže dostanem.
A keď sa tak stane, ublížim ti.
Počúvaj ma. Mňa takmer zabili, nie Maghru.
Nehovor jej meno! Nehovor jej meno!
Nemohol by som jej ublížiť. Je to princezná.
Princezná? O čom to hovoríš?
Nedáva to zmysel.
Tvoja žena sa narodila jeho výsosti, kráľovi Wolfovi Kane.
A ja som prisahal, že ju ochránim ako dedičku payanského trónu.
Klameš. Si klamár.
Spýtaj sa samého seba, aký by som mal dôvod ti teraz klamať.
Hovoríš, že moja manželka, ktorej deti si prenasledoval, odkedy sa narodili,
je princezná?
To hovorím.
A tiež ti hovorím,
že keď s kráľovnou odišla, bola nažive.
- Poď. - Zo strany na stranu.
Po každom zahnaní ťukni.
Udržuj stály kontakt.
Drž palicu viac vpredu.
Ide ti to dobre. Bude to ľahšie.
Nehovor so mnou ako s deckom.
Nechaj ma.
Zvládnem to bez vašej pomoci. Rozumiete?
Čo budeme robiť?
Zvykne si. Len mu dajme čas.
Boh ohňa.
Ochránil si ma pred známymi aj neznámymi nepriateľmi.
Poraď svojej vernej služobnici. Posilni moje odhodlanie, že ma nič nezlomí.
Budem slúžiť tvojej vôli... Ak si ma necháš pre svoje potešenie.
Vaša výsosť?
Do riti.
Prepáčte, kráľovná.
Lord Harlan by chcel chvíľu vášho času.
Potvrď mu to a odíď.
Áno, kráľovná.
Ó, áno.
Milujem vôňu levanduľového mliečneho kúpeľa.
Lord Harlan,
máte nebezpečnú tendenciu k neformálnosti.
Niektorí si ju môžu zmýliť s neúctou.
Práve naopak.
Teším sa z našej spoločnej minulosti,
z môjho detstva na dvore vášho otca.
To nás zväzuje k lojálnosti omnoho viac ako vzťah kráľovnej a poddaného.
Nemyslíte?
Čo ma privádza k účelu mojej návštevy.
Som plná očakávania.
Odvážny krok, začať vojnu krátko po vysvätení nového hlavného mesta.
- Ak na to nemáte žalúdok... - Nemám žalúdok na prehru.
Našťastie pre vás ste na strane víťazov.
Vezmite si ma.
To nie je zrovna odpoveď, v akú som dúfal.
Ak vaša namyslenosť prekvapuje aj mňa,
možno je načase premyslieť svoj svetonázor.
Potrebujete ma. Moju armádu, mojich ľudí.
Myslíte moju armádu a mojich ľudí.
Vyhlasujete vojnu najväčšej vojenskej mocnosti sveta.
Ak čo i len dúfate v úspech,
potrebujete nehynúcu vernosť každého muža a ženy.
Máte Pennsu a budete mať celú Payu.
A ja som si myslela, že ju už mám.
Áno.
Vaši poddaní možno zomrú za ochranu ich právoplatnej panovníčky, ale...
ale asi rovnako neobetujú svoju kožu
za ochranu dieťaťa, ktoré považujú za bosorku.
A ak sa vezmeme?
Vládnem tu už generáciu.
Ako nevlastný otec vidiaceho dieťaťa môžem zmeniť názory, ktoré treba zmeniť.
Nenapadá mi lepší spôsob, ako si upevniť vašu pozíciu.
A vašu.
Samozrejme, aj moju.
Prečo inak by som to robil?
Vezmite si moju sestru.
Budete otčimom jej vidiacich kráľovských detí.
Má ich dve.
Nie je Maghra už vydatá?
Baba Voss je mŕtvy.
Okrem toho, súloženie v stane v Alkenne
podľa našich zákonov nie je manželstvo.
Maghra asi nemá rovnaký názor.
Lord Harlan, nebodaj podceňujete svoj šarm?
Porozprávate sa s ňou?
Áno.
A teraz poďte sem a pokľaknite pred kráľovnou.
Otvorte bránu!
Dve štvrtiny vyššie.
Vpravo.
Tu nemôžeme byť.
Počkaj. Počkaj.
Rovno.
Doľava, dva kroky.
Ten chlapec vidí.
Hovorím, doľava.
Povedala si, že si jediná.
Je to Edov tajný program. Je to Jerlamarelov syn.
Vytrénoval ho v rámci dohody s generálom.
Jerlamarel?
A čo, on...
On sa toho chlapca len tak vzdal?
Wren, je to dieťa.
Aj mňa sa vzdal. Rozumieš?
Poslal ma sem zomrieť.
- Nezomrieš. - Obe vieme, že Edo ma nepustí.
Haniwa.
Urobím všetko, čo sa dá, aby si bola v bezpečí, sľubujem.
Musíš mi veriť.
Verím ti.
Choď.
Generál.
Poručíčka. Vezmi väzenkyňu a priveď ju dole na ulicu.
Prečo? Čo sa deje?
Priveď to dievča dole. Hneď.
Papa?
Papa!
Prepáč. Je to moja vina.
Chcel som ti dať možnosť naposledy počuť plač tvojej dcéry...
než ju vyšlem, aby bola užitočná republike.
Obyvatelia Trivantes,
mám pre vás veľkého zbabelca, Baba Voss.
Vrah!
Prešlo dvadsaťpäť zím, odkedy zabil Tea Vossa,
môjho otca,
a ušiel z mesta.
Ale trivantianská spravodlivosť nezabúda a neustupuje,
ani za tisíc zím.
Ideme!
Okolo mesta.
Nie, nie, papa.
- Nie! Nie, nie. - Vrah!
Zbabelec!
- Haniwa! - Nie! Nie, nie, nie.
Nie, prosím. Nie, prosím.
Generál, prečo ju nenecháte ešte so mnou?
Je to hodnotný zdroj informácií.
Nie. Už som ťa zaťažil dosť, Wren.
Okrem toho ponúka aj niečo viac ako len informácie.
Vezmite väzenkyňu do môjho domu. Hneď.
Pane!
Vezmite ju.
Hýb sa. Poď. Hneď!
Prosím...
Jej výsosť, kráľovná Kane.
Jej veličenstvo, princezná Maghra.
Prechádzať sa medzi ľuďmi? To sa ti nepodobá.
Obyvatelia Pennsy boli doteraz korune príliš vzdialení.
Musíme urobiť, čo sa dá, aby sme získali ich srdcia a mysle.
Aha, tak to robíme. Získavame si ich srdcia a mysle.
Áno. Ale ak chceš byť naozaj užitočná,
treba podniknúť aj väčšie a strategickejšie kroky.
- Strategické? - Povedala som Harlanovi, že si ho vezmeš.
Čože?
- Čo? Žartuješ. - Nie.
Kráľovná Kane.
Si šialenejšia, ako som si myslela.
Nepreháňaj. Je to obchodná dohoda.
Vieš, čo je toto?
Nejaká nekvalitná božia kosť.
Je to manželské želiezko, ktoré mi vyrobil môj manžel Baba Voss.
Alkennské zväzky naše zákony neuznávajú.
Takže Babu Voss tým nezradíš, ak je ešte nažive.
Ty chladnokrvná mrcha.
Volaj ma, ako chceš,
ale sľúbila som, že z Payi urobím bezpečné miesto pre tvoje deti a urobila som to.
Ale asi si neuvedomuješ, ako blízko pri okraji sa nachádzame.
Harlan má očividne o Kanzui podozrenie.
Vzali sme mu mesto a ak z toho nič nebude mať,
ocitneme sa na nesprávnej strane povstania.
Ako si povedala, potrebujeme Harlana a armádu, ktorú riadi,
až kým tak nebude.
- Tak si ho vezmi ty. - Aby bol kráľ?
Ešte to preberieme, keď sa upokojíš.
Nie.
Kacírka! Kráľovná je kacírka.
Chráni bosorky! Je to ohavnosť.
Upáľte ju!
Upáľte ju a celú rodinu.
- Nájdi ich. - Hneď.
- Upáľte kráľovnú. - Upáľte!
Bosorka!
Ako som povedala, sme bližšie pri kraji, ako si myslíš.
Upáľte ju!
Nie.
Zvyšujem o tri.
- Blafuješ. - Si pripravený to zistiť?
Baba Voss?
Kto si?
Niekto, koho za toto zabijú.
Už žiadne otázky, kým nie sme vonku.
- Kam ideme? - Vezmem ťa za Haniwou.
- Vieš, kde je? - Áno, ale ponáhľajme sa.
O stráže som sa postarala, ale poďme, kým neprídu ďalší.
Baba Voss.
Ak sa chceš odtiaľto dostať, budeš potrebovať viac rúk.
Prišla som len po teba.
Chceš sa dostať k Maghre ako ja.
Je otázkou času, kedy sa jej sestra otočí proti nej,
ak sa tak už nestalo.
Čakáš, že ti budem veriť, lovec?
Viem, ako kráľovná premýšľa.
Ani nevieš, ako ju hľadať.
A ak aj áno, bude obklopená lovcami. Mojimi lovcami.
Nevyslobodím Tamacti Juna.
Ide s nami.
Už teraz pácham zradu, že oslobodzujem teba.
Nepriťažím si aj oslobodením generála lovcov.
Obesiť ťa môžu len raz.
Ideme, alebo zomrieme.
Choď.
Tadiaľto.
Toto nič nemení!
Hneď, ako mi nebudeš užitočný,
ti vytrhnem črevá a nakŕmim ťa nimi.
To by si aj mal.
Vezmite si zbrane strážcov.
Príliš rýchlo chodíš. Tvoja palica sa ledva dotýka zeme.
Ty vidíš, že?
Ver či nie, kedysi som to vedela dobre skrývať.
Poďme.
Haniwa.
Neboj sa. Tvoj strýko Edo to neurobí.
Ak budeš bojovať... len to bude trvať dlhšie.
- Tras! - Nas!
Nas!
Áno. Toto ber pre Haniwu.
Edo ju dal niekde hore.
Rozdeľme sa a nájdime ju.
Tamacti zadrží každého, kto by sa k nám chcel pridať.
Na to treba viac ako jedného muža.
Nie, ak ide o tohto muža.
Schody.
Neboj sa.
Viem byť jemný.
Nie. Nie!
Nie!
[ukazuje] Pokračuj rovno. Ja idem ďalej a stretneme sa.
To nič, to nič.
Prepáč mi to.
- Vedela som, že prídeš. - Prepáč mi to.
Nie som sama.
Baba Voss mi povedal, nech ti dám toto. Poďme.
Keď si odišiel, stále som bol ten menší
a stále ten slabší.
Zistíš, že to už tak nie je.
Úprimne, dúfal som, že budeš bojovať viac.
Aké príznačné...
že ťa zabijem mečom nášho otca.
Edo. Prepáč.
Prosím, nech to moja smrť ukončí.
Nech Haniwa odtiaľto môže odísť. Prosím.
Chcem, aby si to vedel, než zomrieš.
Haniwa strávi zvyšok života v mojich celách
ako kobyla...
ktorá bude privádzať na svet vidiace deti pre moju armádu,
až kým jej maternica už nebude môcť.
Keď už nebude môcť vynosiť ďalšie...
rozrežem jej krk
a hodím jej telo do rovnakej kopy hnoja,
do ktorej hodím aj teba.
Nechaj ho.
- Haniwa. - Papa.
Si v poriadku?
Musíme ísť. Poď.
Vezmi ma k nemu.
Ak sa ešte niekedy priblížiš k mojim deťom,
celé toto mesto spálim na popol...
a nechám ťa nažive len tak dlho,
aby si mohol cítiť, ako ti mäso odpadáva z tváre.
Tu je.
Tu je Baba Voss, ktorého poznám!
Musíme ísť.
Tamacti Jun.
Haniwa! Nie, nie.
Haniwa. Nie. Bojuje s nami.
Zabil mamu.
Počúvaj ma. Mama nie je mŕtva.
Čo?
O čom to hovoríš?
To vysvetlím neskôr.
Ale teraz musíme ísť.
Je v bezpečí?
Nevieme. Preto mu musíme veriť.
Haniwa, prosím, pozri sa na mňa. Musíme ísť.
Prosím.
Naľavo. K východnej bráne.
Poď s nami.
Nemôžem.
Prosím.
Navždy.
Haniwa!
Choď.
Haniwa.
Cora!
Cora?
Povedala, že som o dieťa prišla.
Že bolo v krvi na mojej plachte.
Zabila si ju.
Povedala:
„Niekedy to nemôže vyrásť. Je to príliš slabé.“
Kráľovná.
Čo si to do mňa dal?
To, čo si chcela.
Toto som nechcela.
Nemusela si ju zabiť.
Samozrejme, že musela.
Nikto o tom nesmie vedieť.
Oznámila som, že čakám dieťa. Vidiace dieťa.
Budú ma považovať za blázna.
Opäť spolu uľahneme.
Urobím ti silnejšie dieťa.
Ty úbohý chlapec.
Ty úbohý, hlúpy chlapec.
Preklad titulkov: Zuzana Šplhová