Раните ти са нищо в сравнение с белезите на гърба ми от теб.
Жена ти е дъщеря на Негово Величество крал Улф Кейн.
Положих клетва да я пазя като законен наследник на трона.
Имаш нужда от мен. От армията ми, от народа ми.
Вземи сестра ми.
Обещах ти да направя Пая безопасна за децата ти и удържах на думата си.
Мисля, че не осъзнаваш по какъв тънък лед стъпваме.
Еретичка! Кралицата е еретичка! - Любовница на вещер!
По заповед на принцеса Магра... - Магра?
...незабавно ще ви върнем в Пенса.
Кофун, върви при майка си.
Аз ще изчакам Баба и Ханиуа.
Остави го!
Ела с нас.
Не мога.
Чувам ви.
И ви надушвам.
Кой иска чай?
Главнокомандващ, призован сте да отговорите
за бягството на Тамакти Джун.
Тамакти Джун не беше мой затворник.
Но Баба Вос беше. - Баба Вос беше враг на републиката.
Трябваше да бъде съден
и екзекутиран по бързата процедура, както гласи законът.
Ако го бяхте направили, той нямаше да има възможност
да избяга с Тамакти Джун.
Ловецът беше ценен източник
на информация за стратегията на кралицата на Паян
и бойните й ресурси.
Знаете ли как са успели да избягат?
Такъв унищожителен пробив в охраната е нечуван.
Помогнал им е вътрешен човек.
Тогава трябва да намерим предателя или предателите
и да ги накажем за назидание.
Ако сред нас има предатели, ще ги намеря.
Генерал Вос, години наред
служите на Съвета доблестно и с чест,
но трябва да загърбите вманиачената си вяра
в слуховете за зрящите и личната си вендета с брат си.
Ганитците стават все по-дръзки. Вие сте най-добрият ни тактик.
Насочете вниманието си към истинските заплахи за републиката.
Разбирате ли?
Да, разбирам, сър.
Разпитай всеки страж, който е имал досег до Баба Вос и Тамакти Джун.
Разпитах ги. Не ми казаха нищо полезно.
Тогава ги разпитай отново. Все някой ще се пречупи.
Да, сър.
Кой е?
Спокойно. - Оломан?
Всичко е наред.
Поредният кошмар?
Не разбираш.
Сънищата са прекрасни.
Виждам света, децата си.
Кошмарите започват, когато се събудя.
Всички сме тук, татко.
Не бихме те оставили.
Намери ли начин да ми помогнеш?
Знам, че е възможно с нужното оборудване.
Нямаме машините, техниката, за да направим каквото искаш.
Всичко, на което съм те учил, ли забрави?
Посветих живота си на това място.
Не се отказах въпреки спънките и тежките обстоятелства.
Сега ти…
Трябва да приемеш предизвикателството.
Направи невъзможното възможно.
Посвети всяка съзнателна секунда от живота си на моето зрение,
за да мога да изпълня мисията си.
Знам, че няма да стане бързо.
Сгреших, че те накарах да мислиш, че искам решение веднага.
И двамата трябва да се въоръжим с търпение и да продължим.
Колкото и време да отнеме.
Да, татко.
Добре.
Да минем на сутрешния доклад.
Сега ли?
Работата ни тук продължава, нали?
Разбира се, но...
Може да съм ранен, но не съм променен.
Не се дръж по-различно с мен. Децата гледат от теб.
И тривантите...
Тривантите…
Да не узнаят за травмата ми.
Спира ги само страхът им какво мога.
Разбираш ли?
Да, татко.
Чудесно.
Тогава... Да чуя доклада ти.
Нони вече решава квадратни уравнения.
Много е умна.
Пробвах я с текста, който ти предложи.
Изяде го като топъл хляб.
Тръгнали са си преди уречения ден. Нещо се е случило.
Нямаме време да ги търсим.
Приоритетът ни трябва да бъде принцеса Магра.
Принцеса Магра ли? Какво говори?
Ако може да му се вярва, майка ти е сестра на кралицата.
На кралица Кейн? Това е нелепо. - Знам, че е трудно за вярване.
Трудно за вярване е, че не си го разкъсал, щом сте се срещнали.
Мина ми през ума.
Тате, това може да е капан. - Да.
Но му позволяваш да ни води. Защо?
По същата причина те потърсих при тривантите.
Тя е моя жена.
Единствената, която ще обичам.
Ако има вероятност да е жива...
Разбирам.
Но ако той лъже, искам да го убием заедно.
Давам ти дума.
Ако казва истината, майка ми е паянска принцеса.
Нима е възможно?
Не знам.
Майка ти ще ни обясни, като я намерим.
Хайде.
Три коня, две кучета.
Триванти? - Ловци на вещици.
Докоснат ли сина ми... - Те угаждат на кралицата.
Ако Магра е с кралицата, ще им бъде наредено
да намерят и върнат децата й.
Кралицата ще нареди да ги изгорят. - Няма. Издала е нов декрет.
Зрящите вече не се смятат за вещици.
Къде отиваме?
На изток. Наблизо има лагер на ловци на вещици.
Те ще знаят къде е кралицата.
В Пенса.
Какво?
Завели са Кофун в Пенса.
Знак ли ти е оставил? - Да.
ПЕНСА
Пенса.
Силно укрепена, просперираща, със стратегическо разположение.
Сигурно кралицата е обявила нова столица.
Кое е толкова важно, че не търпи отлагане, лорд Харлан?
Не искам да всявам паника,
но когато личната безопасност на Ваше Величество е застрашена,
по-добре прекомерно предпазлив, отколкото безучастен.
Винаги ли държите дълги речи?
Обещавам да бъда кратък.
Искам да го чуете от първа ръка.
Моля ви само да стоите неподвижно.
Разбере ли, че сте тук, няма да каже всичко.
Ще съм тиха като паяк.
Лорд Харлан, това е Зечан, човекът, който помоли за аудиенция.
Благодаря, Кериган.
Има ли друг в стаята?
Доверен слуга, предан на мен.
Откъде си?
От Канзуа.
Бил си страж в двореца там?
Да, повече от 20 години.
И си бил там при атаката на тривантите?
Бях там, когато Канзуа падна.
Но атака нямаше.
Тогава как е бил разрушен бентът?
Не съм сигурен.
Знам само, че нямаше триванти.
Не разбирам.
Беше ден като всеки друг.
Птици, вятър.
Нито веднъж не чух тривантски оръжия.
Нито един боен вик.
Ако не са били тривантите, чие дело е?
Трябва да разберете нещо.
Баща ми беше страж в Канзуа. Такъв е бил и неговият баща.
Родът ни служи на монархията от години.
Разбирам.
Не се тревожи.
Кажи това, за което си дошъл.
Познавах сградите като ръката си - проходите им, кой има достъп...
Вярвам, че единственият, способен да освободи водата...
Това е кралицата.
Лорд Харлан, падате си по драматизма.
Такива приказки, видите ли,
могат да се разпространят като чума.
Ако хората се усъмнят в разказа ви за Канзуа,
ще се усъмнят и за зрящото дете,
и че властта ви е дадена от Бог.
За всичко.
Вие няма да го допуснете.
Ако това заплашва кралицата ми.
А колко ли по-внимателен бих бил,
ако е застрашена сестрата на жена ми.
Спешна вест, кралице.
Влез.
Спокойно, Харлан, ще получиш годеницата си.
Сибет, моля те. Нямам сили за кавги.
Спокойно, сестро, нося добра новина.
Открили са Кофун.
Воините ми вече го водят насам.
Какво? Кога ще пристигнат?
А Ханиуа? Баба Вос?
Няма следа от тях.
Не разбирам.
Баба Вос не би допуснал да ги разделят.
Освен ако не е мъртъв.
Сега, след като Кофун ще идва при нас,
трябва да помислим за безопасността му.
Безопасност ли?
Сама видя, че на хората им трябва време, за да приемат новостите.
Това не те тревожеше за Бутс.
Бутс е никой.
Само баща на детето ти.
Какво?
Чувам как сърцето ти заби по-бързо.
Но чувам само твоето сърце.
Бебето...
Изгубила си го.
Сибет! Много съжалявам.
Твоето дете се завръща. А моето реши изобщо да не се появи.
Това ни поставя в трудно положение.
Ако се разчуе, че не очаквам дете,
защитата на зрящите деца ще бъде оспорена,
дори повече от преди.
Кофун няма да е в безопасност.
Не разбирам какво говориш.
Да не би да заплашваш сина ми? - Напротив.
Готова съм на всичко, за да опазя племенника си.
Но ако народът се вдигне срещу мен, срещу нас,
няма да има кой да го защити.
Явно е заради Харлан.
Евентуален съюз с лорд Харлан ни осигурява контрол над обединена армия,
която би потушила дори мисълта за революция.
Защо толкова настояваш за този брак? Какво криеш от мен?
Оказа се, че има оцелели от Канзуа.
Ако се разчуе... - Ще се разчуе.
Въпросът е дали ще бъдем в позиция да потушим вълненията
и да затвърдим властта си.
Човек с положението на Харлан може да потуши огъня,
ако е в негов интерес.
В момента иска теб.
Сестро, знам колко много искам от теб.
Не бих те молила, ако... - Просто...
Добре.
Ще се съглася да участвам в този фарс само ако Харлан е наясно,
че го правя за взаимна изгода.
Всички бракове са такива.
Не мога да си представя мама като принцеса.
Магра Кейн е родена да управлява.
Одрала е кожата на баща си.
Но я преследва като животно.
Не.
Заповедта беше да намеря вещера Джерламарел и децата му.
Смятахме Магра за мъртва.
Да направим лагер тук. - Тъкмо тръгнахме.
Преходът покрай възвишенията е тежък.
Баща ти трябва да си почине.
Не говори от мое име, ловецо.
Добре, тогава ще говоря от свое.
И аз, като теб, загубих много кръв. И аз не съм ял от дни.
И въпреки че не ме бичуваха като теб...
Тамакти.
Какво виждаш, мила моя? - Клетки от божия кост.
По дяволите. - Какво?
Лагер на търговци на роби.
Идвал ли си тук? - Не съм.
Трябва да побързаме. Хайде.
Татко, спокойно. Никой не идва.
Вече са тук.
Не мърдайте.
Поздрави, приятелю.
Съжалявам, ако навлизаме в територията ви.
Целта ни са източните възвишения.
Какво ще търсите там?
Пазара за добитък в Юрий.
Може да минете.
Благодаря.
Ти не, момиче.
Тате!
Ще се научиш да слушаш, момиче.
Кой е там? Казвай кой си!
Не се хаби, Баба. Няма страшно.
Парис!
Ханиуа!
Парис, кой се бие с нас? - Баба.
Ще ви обясня, когато сме в безопасност.
Къде е Кофун? - Продължи към Пенса.
Имам важна новина.
Магра е жива.
Разбрал си? - Да.
Трябваше да отидеш с Кофун.
А ти къде щеше да идеш, бабанко?
Ще тръгваме. - Не.
Не си годен да пътуваш.
Долавям силна болка в гласа ти.
Почини си и се възстанови, тогава ще тръгнем на път.
Баба Вос.
Почакай, Парис.
Тамакти Джун. - Парис.
Генералът на ловците.
Каква находка.
Като го убием, ще запазя ушите му за трофей.
Не, нужен ни е.
Помогна ни да избягаме от тривантите.
Вече не е техен човек. - Дори да е истина...
Може да проследи воините на кралицата. Помага ни да открием Магра.
Няма да заведем у дома ловец на вещици.
Никъде няма да идем с теб. Отиваме в Пенса.
Баща ти има нужда от почивка. Дори сега едва диша.
Тате.
Къде се намира домът?
Все едно. Отиваме право в Пенса.
Баба, направихме лагер наблизо.
Почини си нощес, после ще продължим към Пенса.
Не мислиш сериозно да пътуваме с ловец.
Където ние, там и той. Ясно ли е?
Както кажеш.
Виена, Кито! Връщайте се у дома.
Осведомете ги, че ние поемаме към Пенса.
Шарлът, към лагера.
Преди около двеста години
се родили шепа зрящи паянски деца.
За да ги скрият от ловците на вещици, майките им избягали в планината.
Но все пак ги открили и ги изгорили.
Скърбящите майки създали Компаса -
тайна общност на пазителки,
членството в която се предава от майка на дъщеря.
Поколения наред се опазихме в тайна.
Останахме в готовност да се посветим на свещения дълг
да пазим зрящите, когато зрението се върне.
Колко зрящи деца си срещала?
Ако броя и теб ли? Едно.
С едно повече, отколкото са видели мама и баба.
Не очаквах да ми се случи, но ето на.
Парис, какво общо имаш с тях?
Дълга история. И невесела.
Била си една от тях.
Така е, бях.
Много, много отдавна.
Никой не те обвинява, Парис.
Но отговорността е моя.
Проклятието на всеки прозорлив, когото познавам.
Мислите, че сте отговорни, защото знаете всичко предварително.
Наистина ли Кейн е обявила, че зрящите вече не са вещици?
Така гласи мълвата.
Това решение на кралицата е недомислено.
Фанатизмът не се изкоренява с декрет.
Превърнала ви е в още по-желана мишена.
Може би това е целяла.
Имал е нужда от сън.
И аз имам.
Затова сложих корен валериан в пивото му. Може да приспи кон.
Ако не спи, цяла нощ ще будувам с въжета в ръце.
Още кльопачка?
Хайде, Тоуд, положил си същата клетва -
да търсиш и изтребваш вещици на всяка цена.
Следваме заповедите на кралицата.
Не и когато са еретични.
Първо е бог Плам, кралицата е втора.
Прав е Дакс. Тук нещо не е наред.
Нарушаваме закона. - Възложиха ни да го пазим.
Племенник е на кралицата.
Ако някой му навреди, тя как ще постъпи?
Не може да влезем в Пенса с вещица - ще ни изгорят като еретици.
Глупости. - Да го изкормим, не да го пазим.
Щом не искаш, не го убивай.
Ще излъжем, че е избягал.
Да остане в гората.
Хайде, Тоуд. Знаеш, че е прав.
Не.
Още една дума и ще бъде обвинен в неподчинение и понижен.
И ще те повлече със себе си.
Млъкни и си върши работата.
Ако имаш късмет,
докато стигнем Пенса, ще съм забравил този разговор.
Трябваше да известиш идването си. - Прости ми, принцесо.
Все забравям, че това вече не е мой дом.
Аха. Свистящ меч - оръжието на кралете.
И на дъщерите им.
Викала си ме.
Така е.
Предложението ти за брак... - Не съм правил такова.
Сестра ми го направи вместо теб.
Колко жалко.
Уверявам те, бях наумил нещо по-романтично.
Имам съпруг. - Никой не е съвършен.
Похърквам, ако спя по гръб, но бих те подучил...
Харлан. - Леко ритване върши чудеса.
Така казват. - Харлан!
Какво всъщност целиш?
Произхождам от род,
който от поколения се бие за трохите в нозете на монарсите.
Дълги години превивах гръб, без да се щадя,
за да получа нещо по-добро.
Доста усилия вложих.
А сега пристига кралицата
и съсипва всичко с тази нейна война.
Изправен съм пред избор.
Или палвам искрата на недоволството и опожарявам двореца,
или се съюзявам с теб и влизам в него.
След обстойно обмисляне достигнах до заключение.
Вторият вариант е по-лесен.
Умилкваш се на грешната сестра.
На по-добрата. - Властта е в ръцете на Сибет.
Засега.
Ще обявим годеж. - Отлично.
Но няма да има сватба. - Да не се заричаме.
Годежът ще приспи опасенията на сестра ми за Канзуа за известно време.
Ти ще използваш влиянието си,
за да й попречим да обяви война.
А когато открием съпруга и дъщеря ми,
ще направиш всичко възможно да бъдат защитени.
В замяна?
Ще убедя Сибет да основе столица в по-подходящ град,
а ти ще си върнеш своя.
Магра.
Очевидно съм те подценил.
Дано и аз - теб.
Времето ще покаже.
Тъй, тъй. - Тъй, тъй.
Горещ чай.
Значи си била воин на Компаса?
Пазител. Отдавна ми се отщя.
Защо си напуснала?
Когато служех на Компаса, Ханиуа, бяха вълнуващи времена.
Двеста години без нито едно сведение за зрящо дете.
И изведнъж се появи едно момче.
А на мен възложиха да го пазя.
Имаше много дарби, освен зрението.
Младият му ум жадуваше познание.
Също като твоя.
Наруших правилата.
Допуснах го до артефакти, които пазехме.
Книги.
И възли с кодове, по които се научи да чете.
Скоро не успявах да намеря достатъчно книги, за да засища жаждата си.
Един ден се събудих, а него го нямаше.
Нямаше ги и книгите, и кодовете.
Предадох Компаса.
Провалих се в това, което се бях заклела да върша.
Направих единственото възможно - тръгнах си.
Знаеш ли какво е станало с него? С момчето.
Стана твой баща.
Джерламарел.
Да.
Години по-късно, когато майка ти те носеше, Джерламарел ме намери.
Знаеше, че съм от алкените.
Знаеше, че ще пазя и насочвам децата му.
И ще ни научиш да четем.
Надявам се изборът да е бил правилен.
Несъмнено.
Зрението е неразделна част от мен.
Както за теб са ръцете ти.
Би било неестествено да не мога да чета.
Скъпа моя…
Историята на човечеството
е пълна с примери за омраза и страх от различните.
Не избираме какви да се родим.
Въпреки това слепите преследват зрящите.
Ако един ден зрящите започнат да превъзхождат числено слепите,
ще си сменят ролите.
Това е едно от многото неща, по които си приличаме.
Какво правиш?
Върша си работата, вещер!
Тоуд! - Млъкни!
Дръж го!
Хайде, вещер!
Тоуд.
Дакс! Фрай! Какви ги вършите, по дяволите?
Подчини се!
Тоуд.
Фрай, спри!
Тоуд. Тоуд.
Тоуд. Тоуд!
Тоуд. Тоуд.
Дакс. Дакс! - Тоуд.
Фрай?
Фрай! - Дакс, не се надигай.
Какво направи?
Не ставай!
Ти го уби.
И теб ще убия, ако не престанеш.
Какво те прихваща? Ловец на вещици защитава вещер!
Няма да повтарям, Дакс!
Откажи се! Веднага!
Тръгвам си.
Не искам да участвам.
Ако ще дезертираш, яхвай коня си.
Но ако попречиш на мисията,
ще те убия на място.
Тоуд. - Замълчи.
Можеш ли да яздиш?
Не.
Дано схващаш бързо.
Няма да те кача при мен.
Защо не уби Идо?
Да убиеш брат си, е като да убиеш частица от себе си.
Като да убиеш баща си ли?
Баща ми ми заповяда да убия Идо.
Аз направих своя избор.
Защо Идо те мрази толкова, щом си го защитил?
Роднинските отношения понякога са сложни.
Е...
Отвлече ме чичо ми.
И научих, че мама е принцеса.
Мисля, че разбирам от сложни семейни отношения.
Майка ми почина при раждането на Идо.
Баща ми така и не му прости.
Бях малък и я помня смътно.
И вярвах на татко безрезервно.
Викали сте ме, сър.
Момичето, Ханиуа, е стрелец.
Така ли?
Прониза ме с три стрели.
Брат ми е отгледал две деца на Джерламарел.
Това е опасна комбинация.
Група търговци на роби са убити в пещера в Мънхол.
Те ли са убийците?
Баба е ранен и уморен. Не може да се движи бързо.
Изпрати вест на всички постове в района,
че искам да ми върнат Баба и момичето живи.
Да, сър.
Лейтенант?
Научи ли кой им е помогнал да избягат?
Не, сър. Засега не знам.
Това е странно, Рен, много странно.
Но мисля, че се досещам.
Дръж ме в течение.
Да, сър.
Тоуд. - Какво?
Благодаря ти, че ме спаси.
Няма нужда да ми благодариш.
Син си на принцеса Магра. Мой дълг е да те пазя.
Нямах избор.
Имаше.
Дай ми картата.
Ако времето се задържи, ще стигнем в Пенса след 13 дни.
Може да стигнем за седмица.
Какво? Как?
По този път.
Има скала.
Да, според картата.
Но скалата не съществува. Ще минем направо.
Откъде знаеш?
Те изработват картите.
Така векове наред
крием постовете си от негодници като теб.
Ханиуа?
Моята мисия е да те опазя на всяка цена.
Винаги ще се движиш след мен.
Винаги зад мен.
Баща ти - винаги зад теб.
Няма нужда. Мога да се грижа за себе си.
В Триванти за малко не стана машина за разплод.
Но се измъкнах.
И за малко да те убият в лагера на търговците.
Ако продължаваш така, до седмица ще си мъртва.
Ханиуа.
Не ми се пречкай.
Ти си зрящата. Гледай да ме отбягваш.
Винаги зад мен. Баща ти - винаги зад теб.
Парис.
Жасмин.
Изгорен стрък салвия.
Дъжд над ливадите.
Благодаря, Ваше Величество.
Бях чувала, че ароматерапевтите на Пенса са сред най-добрите в кралството.
Сега вече се убедих лично.
Надявам се да сте се насладили на представлението.
Научих, че и в най-тежките моменти
трябва да намерим време да се радваме на красотата и насладите,
с които ни е дарил бог Плам.
Дори сега, пред предстоящата битка,
има красота.
Има любов.
С голямо удоволствие
споделям с вас, уважаеми членове на моя двор,
че сестра ми - принцеса Магра Кейн, се сгоди
не за кого да е, а за вашия лорд Харлан от Пенса.
Нали ние щяхме да обявим годежа?
Да, и аз така мислех.
Ще станем свидетели на техния съюз
на четвъртото издигане на бог Плам, считано от днес.
Ние сме паяни.
Знаеше ли? - Не.
Ние сме благословени.
Не знам дали да ти вярвам.
Принцесо, все някога ще ти се наложи да ми се довериш.
Докажи, че заслужаваш.
Ние сме избрани.
Татко.
Какво има?
Генералът е тук.
Какво?
Идо Вос е тук?
Пристигна с няколко воини.
Не бива да разбира, че съм пострадал.
Генерал Вос. Каква изненада.
Така ли?
А аз си помислих, че ме очакваш.
По каква причина?
Някой е проникнал в затвора ми и е измъкнал Баба Вос.
Пленили сте Баба Вос?
Беше в ръцете ни.
Но се измъкна.
Не е лесно да избегнеш стражите
и да се измъкнеш от тривантски затвор,
ако нямаш дарбата да виждаш.
Мен ли обвиняваш? Защо бих освободил Баба Вос?
Къде е синът?
Кой син?
Онзи, който отказа да изпратиш с хората ми.
Нужен ми е сега. - Чуй ме.
Твоят капан доведе Баба Вос в дома ми.
Уби стражите ми и отвлече сина ми.
Баба Вос е бил тук и те е оставил жив?
След като предаде дъщеря му?
Превъзхождаха ни числено!
Какво правите?
Защо питам бащата, а отговаря момчето?
И защо не се движиш, както правиш обикновено,
за да ми натякваш дарбата си?
Сякаш си...
Виж, генерале, ако си дошъл, за да...
Пуснете го!
Генерале. - Замълчи.
Отнел ти е зрението.
Временно.
Скоро ще се излекувам.
Не.
Няма.
Не!
Не! Не!
Ще те убия. Бог ми е свидетел, ще те убия!
Загърби мъката си, Оломан.
Твой дълг е да опазиш семейството си.
А за това ти е нужно чисто съзнание.
Този дом вече ми принадлежи.
Ти, книгите ти, познанието, всичко.
Тормада.
Това е Тормада - нашият най-велик учен.
Вече работиш за него.
Превод на субтитрите Анна Делчева