Dine sår blegner i sammenligning med de ar, du efterlod på min ryg.
Maghra er datter af hans højhed kong Wolf Kane.
Jeg svor at beskytte hende som retmæssig arving til Payas trone.
Du har brug for mig. Min hær, mit folk.
Du må få min søster.
Jeg lovede, at jeg ville gøre Paya sikkert for dine børn, og det gjorde jeg.
Men du har vist ikke indset, hvor snublende tæt på afgrunden vi er.
-Kætter! Dronningen er kætter. -Hekseelsker!
-På prinsesse Maghras ordre... -Maghra?
...vender I straks tilbage til Pennsa med os.
Kofun, tag med til din mor.
Jeg venter på Baba og Haniwa.
Lad ham være!
Kom med os.
Det kan jeg ikke.
Jeg kan godt høre jer.
Jeg kan også lugte jer.
Hvem vil have te?
Overgeneral, du bliver stillet til ansvar for fangen Tamacti Juns undslippen.
Tamacti Jun var ikke min fange.
-Men det var Baba Voss. -Baba Voss var republikkens fjende.
Han skulle være stillet for retten og henrettet, som loven foreskriver.
Havde du sørget for det, havde han aldrig kunnet flygte med Tamacti Jun.
Heksejægeren var en potentiel kilde
til vigtige efterretninger om dronningen af Payas overordnede strategi
og militære styrker.
Er du klar over, hvordan det lykkedes dem at flygte?
Et så voldsomt brud på vores sikkerhed er ganske uhørt.
De må have fået hjælp. Nogen indefra.
Så må vi opspore forræderen eller forræderne og straffe dem hårdt.
Hvis der er forrædere, skal jeg nok finde dem.
General Voss, du har tjent rådet
ærefuldt og tappert i mange år,
men din besættelse af rygterne om synets tilbagevenden
såvel som din vendetta mod din bror må og skal lægges til side.
Ganiterne bliver dristigere mod vest. Du er vores dygtigste taktiker.
Vi har brug for, at du fokuserer på de egentlige trusler mod republikken.
Er det forstået?
Ja. Det er forstået, herre.
Du skal udspørge alle vagter, der var i kontakt med Baba Voss eller Tamacti Jun.
Det har jeg gjort. Det gav ikke noget.
Så udspørg dem igen. Nogen skal nok knække.
Javel.
Hvem der?
-Det er okay. -Oloman?
Det er okay.
Endnu et mareridt?
Du forstår det ikke.
Drømmene er smukke.
Jeg kan se verden. Mine børn.
Det er, når jeg vågner, at mareridtet går i gang.
Vi er her stadig, far.
Vi vil aldrig forlade dig.
Har du fundet en måde at ordne det på?
Jeg ved, at det kan gøres med det rette udstyr.
Vi har simpelthen ikke teknologien til at gøre det, du beder om.
Har du glemt alt det, jeg har lært dig?
At bygge det her sted har været mit livsværk.
På trods af modgang og alle odds imod mig holdt jeg ud.
Nu må du...
Du må samle handsken op.
Tag det, der virker umuligt, og gør det muligt.
Du må afsætte alle dine vågne timer til at genoprette mit syn,
så jeg kan udleve min skæbne.
Det sker ikke fra den ene dag til den anden.
Det var forkert af mig at få dig til at tro det.
Vi må begge to vænne os til tanken og kæmpe videre.
Uanset hvor lang tid det tager.
Ja, far.
Godt.
Hvad så med din morgenrapport?
Nu?
Vores arbejde her fortsætter, ikke sandt?
Jo, selvfølgelig, men...
Nok er jeg invalideret, men jeg er ikke hjælpeløs.
Du skal ikke behandle mig sådan, for så følger børnene måske trop.
Og trivantianerne...
Trivantianerne...
De må ikke kende til min skade.
Det er deres frygt for mine evner, der holder dem i skak. Forstår du det?
Ja, far.
Godt.
Så... din morgenrapport.
Altså, Nonni er nået til andengradsligninger.
Hun er meget kvik. Jeg satte hende i gang med den tekst, du foreslog.
Hun kastede sig over den.
De tog videre før det aftalte tidspunkt. Der må være sket noget.
Vi har ikke tid til at lede efter dem.
Det vigtigste er, at vi finder prinsesse Maghra.
Prinsesse Maghra? Hvad snakker han om?
Hvis man skal tro ham, er din mor dronningens søster.
-Dronning Kane? Det er jo latterligt. -Jeg ved godt, at det er svært at greje.
Det, der er svært at greje, er, at du ikke flænsede ham, så snart du mødte ham.
Jeg overvejede det.
-Det kan være en fælde, far. -Ja.
Alligevel lader du ham føre an. Hvorfor?
Af de samme årsager, jeg kom til Trivantes for at finde dig.
Hun er min kone, Haniwa. Den eneste kvinde, jeg nogensinde vil elske.
Er der den mindste chance for, at hun er i live...
Det forstår jeg godt.
Men hvis han lyver, dræber vi ham sammen.
Det har du mit ord på.
Og hvis han ikke lyver, er min mor payansk prinsesse. Hvordan kan det passe?
Det kan jeg ikke svare på.
Det kan din mor forklare, når vi finder hende.
Kom.
Tre heste, to hunde.
-Trivantianere? -Heksejægere.
-Hvis de gør min søn noget... -Heksejægerne lystrer dronningen.
Hvis Maghra er sammen med dronningen, vil deres ordrer være
at finde og redde hendes børn.
-Men dronningen får dem brændt. -Nej.
Jeg hørte, at dronningen har udstedt et nyt dekret.
De seende skal ikke længere betragtes som hekse.
Hvor tager vi hen?
Østpå. Der er en heksejægerlejr i nærheden.
De ved, hvor dronningen er.
Pennsa.
Hvad?
De har taget Kofun med til Pennsa.
-Har han efterladt et tegn? -Ja.
Pennsa.
Stærkt befæstet, velhavende, strategisk vigtig placering.
Jeg vil tro, dronningen har indviet en ny hovedstad.
Hvad er det for en vigtig sag, der ikke kan vente, lord Harlan?
Jeg vil nødig være sortseer,
men når Deres Majestæts personlige sikkerhed er på spil,
vil jeg hellere overreagere end at lade stå til.
Skal du altid holde tale?
Jeg lover at gøre det kort.
Du skal høre det her direkte.
Jeg vil kun bede dig om at sidde helt stille.
Hvis han ved, at du er her, vil han nok ikke tale ærligt.
Jeg skal være så stille som en edderkop.
Lord Harlan, det her er Zechan. Manden, der bad om audiens.
Tak, Kerrigan.
Er der andre herinde?
Min betroede og loyale tjener.
Hvor kommer du fra, Zechan?
Kanzua, herre.
Og du var vagt ved paladset i Kanzua?
Ja, i over 20 år.
Så du var der, da trivantianerne angreb?
Jeg var der, da Kanzua faldt.
Men sagen er, at der ikke fandt noget angreb sted.
Hvordan blev dæmningen så tilintetgjort?
Det kan jeg ikke sige med sikkerhed.
Jeg ved bare, at der ikke var nogen trivantianere.
Det forstår jeg ikke.
Det var en helt almindelig dag.
Fugle og vind.
På intet tidspunkt hørte jeg lyden af trivantiske skud. Ingen kampråb.
Hvis det ikke var trivantianerne, hvem stod så bag?
De bliver nødt til at forstå,
at min far var vagt i Kanzua, ligesom hans far var det før ham.
Vi har tjent monarkiet i generationer.
Det forstår jeg godt.
Det er helt i orden.
Sig, hvad du kom for at sige, soldat.
Jeg kendte bygningerne ud og ind. Alle gangene. Hvem der havde adgang.
Jeg tror, at den eneste, der kunne have lukket vandet ind...
...var dronningen selv.
Lord Harlan, du har virkelig sans for dramatik.
Den slags snak...
Hvis den ikke stoppes, kan den sprede sig som pesten.
Hvis folket tvivler på din fortælling om Kanzua,
vil de også så tvivl om det seende barn, du talte om,
og om din bemyndigelse fra Gud.
Det hele.
Du sørger for, at det ikke sker.
Det er det mindste, jeg kan gøre, hvis det truer min dronning.
Tænk bare, hvor meget mere årvågen jeg ville være,
hvis det truede min egen hustrus søster.
Vigtig besked, min dronning.
Kom.
Du kan være ganske rolig, Harlan. Du skal nok få din brud.
Sibeth, jeg beder dig. Jeg orker ikke at skændes lige nu.
Slap af, søster. Jeg kommer med gode nyheder.
Kofun er blevet fundet.
Mine soldater er på vej tilbage hertil med ham netop nu.
Hvad? Hvornår ankommer de?
Hvad med Haniwa og Baba Voss?
Dem er der desværre ingen spor af.
Det giver ingen mening.
Han ville have holdt dem samlet for enhver pris.
Medmindre han ikke var i stand til det.
Og nu hvor Kofun slutter sig til os,
skal vi forholde os til hans sikkerhed.
Sikkerhed?
Som du selv oplevede, vil det tage folket noget tid at vænne sig til de nye vilkår.
Den bekymring havde du ikke med Boots.
Boots er ubetydelig.
Bare far til dit barn.
Hvad?
Jeg kan høre dit hjerteslag blive hurtigere, Sibeth.
Men kun dit hjerte.
Babyen.
Du har mistet babyen.
Sibeth. Det gør mig virkelig ondt.
Dit barn vender tilbage, mens mit har besluttet sig for slet ikke at komme.
Det sætter os i en lidt vanskelig situation.
Hvis det slipper ud, at jeg ikke længere er med barn,
vil der i endnu højere grad blive sået tvivl om beskyttelsen af seende børn.
Kofuns sikkerhed vil ikke være garanteret.
Jeg forstår ikke den her samtale.
-Truer du min søn? -Tværtimod.
Jeg vil gøre alt for at beskytte min nevø.
Men hvis folket gør oprør mod mig, mod os...
...er der ingen, der kan beskytte ham.
Det her handler om Harlan.
En alliance med lord Harlan vil sikre os kontrol over et forenet militær,
der vil stoppe enhver snak om revolution.
Hvorfor er du så forhippet på det? Hvad er det, du ikke fortæller mig?
Der er åbenbart overlevende fra Kanzua.
-Hvis det rygtes... -Det gør det.
Det eneste spørgsmål er, hvor stærkt vi står til at undertrykke uroen
og fastholde vores position, når det sker.
En mand i Harlans sted kan slukke ilden eller puste til flammerne,
afhængig af hvad der tjener ham bedst. Lige nu er det dig, han vil have.
Søster. Jeg ved godt, hvad jeg beder dig om.
-Jeg ville ikke spørge, hvis... -Bare...
Fint.
Jeg går med til det komediespil, så længe Harlan er klar over,
at det kun er et fornuftsægteskab.
Som alle ægteskaber er.
Jeg kan stadig ikke forestille mig min mor som prinsesse.
Maghra Kane blev født til at regere. Hun var på alle måder sin fars datter.
Alligevel jagede du hende som et dyr.
Nej. Jeg havde til ordre at finde heksen Jerlamarel og siden hans børn.
Man gik ud fra, at Maghra var død.
-Vi bør slå lejr her. -Vi er kun lige begyndt at gå.
Turen op gennem forbjergene er vanskelig.
Din far får brug for at hvile sig.
-Tal ikke på mine vegne, heksejæger. -Okay. Så taler jeg på egne vegne.
Ligesom dig har jeg tabt blod. Ligesom dig har jeg ikke spist i dagevis.
Selvom jeg ikke er blevet pisket som dig...
Tamacti.
-Hvad kan du se, min skat? -Bure af gudeknogle.
-Pis. -Hvad?
Det er slavehandlere.
-Kender du det her sted fra dengang? -Nej.
-Tamacti, vi må have fart på. Kom. -Far, det er okay. Der kommer ikke nogen.
De er her allerede.
Bliv, hvor I er.
Vær hilset, ven.
Hvis vi krydser jeres grund, beklager jeg.
Vi ønsker blot at nå frem til forbjergene mod øst.
Hvad skal I der?
Kreaturmarkederne i Yuree.
Fortsæt bare.
Tak.
Ikke dig, pigebarn.
Far!
Du skal nok lære at være lydig, pigebarn.
Hvem der? Sig noget!
Få vejret, Baba. I er i sikkerhed.
Paris!
Haniwa!
-Paris. Hvem kæmper med os? -Baba.
Jeg forklarer det hele, når vi er et trygt sted.
-Hvor er Kofun? -Kofun er taget videre til Pennsa.
Og jeg har vigtigt nyt.
Maghra er i live.
-Har du hørt det? -Ja.
Du skulle være taget med Kofun.
Hvor ville du så være nu, din store klump?
-Vi tager af sted nu. -Nej.
Du kan ikke rejse i den tilstand. Jeg kan høre smerten i din stemme.
Du må hvile dig og lade sårene hele, før vi begiver os af sted.
Baba Voss.
Paris, vent.
-Tamacti Jun. -Paris.
Heksejægergeneralen.
Sikke en fangst. Når vi har dræbt ham, tager jeg hans ører som trofæ.
Nej. Vi har brug for hans hjælp.
Vi var aldrig sluppet ud af Trivantes uden ham.
-Han er ikke længere en af dem. -Selv så...
Han kan spore dronningens soldater. Han hjælper mig med at finde Maghra.
Vi tager ikke en heksejæger med til vores hjem.
Vi går slet ikke med jer. Vi skal til Pennsa.
Haniwa, din far har brug for hvile. Han kan dårligt få luft.
Far.
Hvor er jeres hjem?
Glem det. Vi går direkte til Pennsa.
Baba, vi har slået lejr lige i nærheden.
Få hvilet ud i nat. Derefter tager vi til Pennsa.
I kan ikke mene, at vi skal følges med heksejægeren.
Han følger med os. Ja?
Meget vel.
Vienna, Quito, gå hjem.
Fortæl dem, at vi fortsætter til Pennsa.
Charlotte, til lejren.
For omkring 200 år siden
blev nogle få payanske børn født med syn.
Deres mødre flygtede ud i bjergene for at skjule dem for heksejægerne.
Men til sidst blev de fundet og brændt på bålet.
De sørgende mødre dannede Kompasset.
Det er en hemmelig gruppe af vogtere,
hvor medlemskabet gives videre fra mor til datter.
Vi har været en velbevaret hemmelighed i generationer
og har altid været klar til at påtage os den hellige pligt
at beskytte de seende, når synet vender tilbage.
Hvor mange seende børn har du mødt?
Med dig? Ét.
Og det er et mere, end min mor og min mormor mødte.
Jeg havde aldrig troet, det ville ske i min levetid.
Paris, hvad har du med dem at gøre?
Det er en lang historie. Og den er sørgelig.
Du var en af dem.
Ja, det var jeg.
For en evighed siden.
Ingen bebrejdede dig, Paris.
Ikke desto mindre var det mit ansvar.
Den forbandelse, der hviler over alle orakler, jeg har mødt.
I tror alle sammen, at I skal kunne vide alt, inden det sker.
Passer det, at dronning Kane har bestemt, at seende ikke længere er hekse?
-Det siges. -Dronningens erklæring er uigennemtænkt.
Fordomme kan ikke ændres med dekreter.
Hun har bare gjort jer endnu mere udsatte.
Hvilket også kan have været hendes formål.
-Han trængte vist til at sove. -Det gør jeg også.
Derfor kom jeg nok baldrianrod i hans øl til at slå en hest omkuld.
Hvis han ikke snorker, må jeg sidde oppe hele natten med rebene i hånden.
Mere ædelse?
Kom nu, Toad. Vi har svoret den samme ed.
Vi skal finde og dræbe heksene for enhver pris.
Vi tjener dronningen, Dax. Vi følger hendes ordrer.
Ikke når ordrerne er kætteri.
Gudeflammen først, derefter dronningen.
Dax har ret. Det her føles forkert.
-Vi bryder loven. -Vi har fået ansvaret for hans sikkerhed.
Han er dronningens nevø.
Hvad gør hun mon ved den, der rører ham?
Vi kan ikke ride ind i Pennsa med en heks. Vi bliver brændt som kættere.
-Vær nu ikke dum. -Vi burde hellere sprætte ham op.
Så lad være med at dræbe ham.
Efterlad ham her, og sig, at han stak af. Lad skoven tage ham.
Kom nu, Toad. Du ved jo godt, at han har ret.
Nej. Han er derimod ét ord fra at begå lydighedsnægtelse og blive degraderet.
Og han tager dig med i faldet.
Klap i, og pas for fanden jeres arbejde.
Hvis I er heldige, har jeg glemt alt om den her samtale, når vi når til Pennsa.
Du bør give dig til kende.
Om forladelse, prinsesse. Jeg glemmer, at det ikke længere er mit hus.
Fløjtesværd. Et våben for konger.
Og deres døtre.
Du sendte bud efter mig?
Ja, det gjorde jeg.
-Dit ægteskabstilbud... -Jeg har ikke fremsat sådan et tilbud.
Det gjorde min søster på dine vegne.
Det var uheldigt. Jeg havde skam noget mere romantisk i sinde.
-Jeg har en mand. -Vi har alle vore fejl.
Jeg snorker, hvis jeg sover på ryggen, men et lille råd...
-Harlan. -Et hurtigt spark får mig til at klappe i,
-har jeg hørt. -Harlan!
Hvad er du egentlig ude efter?
Jeg nedstammer fra mænd...
...der har kæmpet for smulerne ved monarkiets fødder.
Jeg knoklede utrætteligt i mange år...
...for at skabe mig et bedre liv.
Det var krævende. Tro mig.
Nu kommer dronningen så ind fra højre...
...og forkludrer det hele med sin krig.
Det efterlader mig med to muligheder.
Et: Jeg puster til oprørets flammer og brænder hele paladset ned.
Eller to: Jeg slutter mig til jer og flytter selv ind.
Efter en hel del overvejelse, prinsesse, er jeg nået frem til en afgørelse.
Nummer to er mindre krævende.
Du kurtiserer den forkerte søster.
-Jeg kurtiserer den bedste af søstrene. -Det er Sibeth, der har magten.
Indtil videre.
-Vi bekendtgør vores forlovelse. -Glimrende.
-Men der bliver ikke noget bryllup. -For at sige det rent ud...
Forlovelsen vil lette min søsters øjeblikkelige bekymring over Kanzua.
Du bruger din indflydelse i rådet til at hjælpe mig med at forhindre hendes krig.
Og når min mand og datter bliver fundet,
sørger du for, at de bliver beskyttet for enhver pris.
Og til gengæld?
Jeg overbeviser Sibeth om at vælge en mere egnet by som hovedstad,
og du får din tilbage.
Maghra.
Jeg undervurderede dig vist.
Jeg håber, jeg har gjort det samme.
Det må tiden vise, prinsesse.
-Chet-chet. -Chet-chet.
Varm te.
Så du var kriger i Kompasset?
Vogter. Jeg mistede lysten til det for længe siden.
Hvorfor rejste du?
Da jeg var hos Kompasset, Haniwa, var det en spændende tid.
Der var gået 200 år uden forlydender om et seende barn,
og så dukkede der pludselig en dreng op.
Jeg fik til opgave at passe på ham.
Han havde store evner ud over sit syn.
Hans unge sind tørstede efter viden...
...ligesom dit gjorde.
Jeg brød reglerne.
Jeg tillod ham at få adgang til vores lager af gamle genstande.
Bøger...
...og de kodede knuder, der kunne lære ham at læse.
Snart kunne jeg ikke finde bøger nok til at tilfredsstille hans videbegær.
En dag jeg vågnede, var han væk.
Det samme var bøgerne og de kodede knuder.
Jeg svigtede Kompasset.
Jeg svigtede den opgave, jeg havde svoret at udføre.
Så jeg gjorde det eneste mulige. Jeg rejste.
Ved du, hvad der blev af ham? Drengen?
Han blev din far.
Jerlamarel.
Ja.
Mange år senere, da din mor ventede dig, fandt Jerlamarel mig.
Han vidste, jeg var alkenny.
Han vidste, at jeg ville beskytte og rådgive hans børn.
Og sørge for, at vi lærte at læse.
Jeg håber, det var det rigtige valg.
Selvfølgelig var det det.
Synet er en lige så vigtig del af mig...
...som dine hænder er for dig.
Det ville være forkert af mig at undlade at læse.
Min kære...
...mennesket har en lang historie.
En lang tradition for at foragte og frygte dem, der er anderledes.
Ingen vælger selv, hvordan de fødes.
Alligevel forfølger de useende de seende.
Hvis de seende en skønne dag atter er flere end de useende...
...bliver rollerne byttet om.
Det er en af de mange måder, vi alle sammen er ens på.
Hvad gør du?
Passer mit arbejde, heks.
-Toad! -Hold kæft.
Hold ham!
Kom bare an, heks!
Toad!
Dax! Frye! Hvad fanden laver I?
Træd an!
Toad!
Frye! Stop, Frye.
Toad!
Toad.
-Dax. Dax! -Toad.
Frye?
-Frye! -Bliv liggende, Dax.
Hvad har du gjort?
Nu bliver du fandeme liggende.
Du har dræbt ham.
Jeg dræber også dig, hvis du ikke holder inde nu.
Hvad tænker du på? Du er en heksejæger, der beskytter en heks!
Jeg siger det ikke igen, Dax!
Hold så inde, for fanden! Nu!
Jeg skrider.
Jeg vil ikke være med til det her.
Hvis du vil desertere, må du tage din hest.
Men hvis du prøver at forpurre missionen, dræber jeg dig på stedet.
-Toad. -Hold kæft.
Kan du ride?
Ikke rigtig.
Jeg håber, du er lærenem.
For du rider ikke på min hest.
Hvorfor dræbte du ikke Edo, da du havde chancen?
At dræbe sin bror ville være som at dræbe en del af sig selv.
Som at dræbe sin egen far?
Min far beordrede mig at dræbe Edo.
Og jeg traf et valg.
Hvis du beskyttede Edo, hvorfor hader han dig så sådan?
Familier kan være... komplicerede.
Tja...
Jeg er lige blevet bortført af min onkel
og har fundet ud af, at min mor er prinsesse.
Jeg ved vist lidt af hvert om komplicerede familier.
Min mor døde, da hun fødte Edo.
Det tilgav min far ham aldrig.
Jeg var næsten for ung til overhovedet at kunne huske hende.
Og for ung til at tvivle på min fars synspunkt.
Du spurgte efter mig?
Pigen, Haniwa, er bueskytte.
Er hun det?
Hun ramte mig med tre pile.
Min bror har opfostret to af Jerlamarels børn.
Det er en farlig kombination.
En flok slavehandlere blev dræbt i dag ved deres tilholdssted i Munhall.
Tror du, det var dem?
Baba er såret og træt. Han kan ikke komme hurtigt frem.
Send besked til alle forposter i området...
...om at jeg vil have Baba og pigen bragt hertil i live.
Javel.
Løjtnant?
Noget nyt om, hvem der hjalp dem med at undslippe?
Nej. Ikke endnu.
Det var mærkeligt, Wren. Meget mærkeligt.
Men jeg har måske en idé til at opklare det.
Hold mig underrettet.
Javel.
-Toad. -Hvad?
Tak, fordi du reddede mit liv.
Din taknemlighed er malplaceret.
Du er prinsesse Maghras søn, og det er min pligt at beskytte dig.
Jeg havde intet valg.
Du havde et valg.
Giv mig kortet.
Det vil tage 13 dage at komme til Pennsa, hvis vejret holder.
Vi kan nå frem på den halve tid.
Hvad? Hvordan?
Denne vej.
Der er en klippe.
Ja, ifølge kortet.
Men der er ingen klippe. Vi kan gå direkte igennem.
Hvor ved du det fra?
De laver kortene.
Sådan har vi holdt vores forpost skjult gennem århundrederne for møgsvin som dig.
Haniwa?
Jeg har fået ansvaret for din beskyttelse for enhver pris.
Du holder dig altid bag mig.
Altid bag mig.
Din far holder sig altid bag dig.
Jeg har ikke brug for en vogter. Jeg kan klare mig selv.
Du var nær blevet gjort til avlsmaskine i Trivantes.
Og jeg slap ud.
Og havde nær mistet hovedet i slavehandlernes lejr.
Fortsætter det, er du død, inden ugen er omme.
Så, Haniwa.
Du skal bare ikke gå i vejen for mig.
Det er dig, der er seende. Gå ikke i vejen for mig.
Altid bag mig. Din far altid bag dig.
Paris.
Jasmin.
Brændt salvie.
Regn over engen.
Tak, Deres Majestæt.
Jeg havde hørt, at de pennsanske duftkokke var blandt de bedste i landet.
Nu ved jeg, at det passer.
Jeg håber, I alle nød forestillingen.
Jeg har lært, at vi selv i vore mørkeste stunder
må finde tid til at sætte pris på skønheden og glæden,
som gudeflammen velsigner os med.
Selv nu, hvor der venter os svære tider,
er der skønhed i verden.
Der er kærlighed.
Derfor er det mig en stor glæde
at kunne fortælle jer, ærede medlemmer af mit hof,
at min søster, prinsesse Maghra Kane, er blevet trolovet
med ingen anden end jeres helt egen lord Harlan af Pennsa.
Jeg troede, vi skulle fortælle det.
Ja, det troede jeg også.
Vi skal alle være vidne til deres vielse
ved den fjerde opstigning af gudeflammen fra i dag.
Vi er Payan
-Var du med i det her? -Nej.
Vi er hellige
Jeg ved ikke, om jeg tror på dig.
Prinsesse, før eller siden bliver du nødt til at stole på mig.
Giv mig en god grund til det.
Vi er udvalgte
Far.
Hvad er der?
Generalen er her.
Hvad?
Er Edo Voss her?
Han er lige ankommet med nogle soldater.
Han må ikke vide, at jeg er svækket.
General Voss. Sikke en overraskelse.
Er det virkelig?
Jeg troede nu, du ventede mig.
Hvorfor det?
Nogen gik ind i mit fængsel og gik ud igen med Baba Voss.
Havde du fanget Baba Voss?
Vi havde ham.
Så længe det varede.
Det er ikke let at komme forbi vagterne
og finde rundt i gangene i et trivantisk fængsel...
...medmindre man har evnen til at se.
Beskylder du mig for det? Hvorfor i alverden skulle jeg befri Baba Voss?
Hvor er sønnen?
Sønnen?
Den søn, du nægtede at sende med mine mænd, da de var her.
-Jeg vil gerne have ham nu. -Hør her.
Din fælde lokkede Baba Voss hertil.
Han dræbte mine vagter og tog min søn med sig med magt.
Var Baba Voss her og lod dig slippe med livet i behold?
Selv efter at du havde givet hans datter bort?
Han havde intet valg. Vi omringede ham.
Hvad foregår der?
Og hvorfor svarer knægten, når jeg taler til faren?
Og hvorfor går du ikke rundt, som du plejer at gøre, når vi mødes...
...og praler med din evne?
Det er nærmest, som om...
Hør her, general. Hvis du er kommet for at...
Slip ham! Slip ham.
-General. -Stille.
Han tog dit syn.
En midlertidig skade.
Den er snart helet.
Nej.
Det er den ikke.
Nej!
Jeg dræber dig. Jeg sværger ved Gud, at jeg dræber dig.
Glem din sorg, Oloman.
Nu er det dit ansvar at beskytte resten af din familie.
Det kræver, at du tænker klart.
Huset her tilhører nu mig.
Du, bøgerne, jeres viden, det hele.
Tormada!
Det er Tormada. Han er en af vores dygtigste forskere.
Nu arbejder du for ham.
Tekster af: Eskil Hein