Nemáme čas je hledat.
V první řadě musíme najít princeznu Maghru.
O čem to mluví?
Jestli se mu dá věřit, tvá matka je sestra královny.
Byl jsem u toho, když Kanzua padla.
Jde ale o to, že se žádný útok neodehrál.
Jestli to tedy nebyli Trivanťané, tak kdo to měl na svědomí?
Samotná královna.
A když lidi zpochybní vaše líčení Kanzuy,
zpochybní vidomé dítě, o němž jste mluvila,
i vaše pověření od Boha.
- To vše. - Zajistíte, aby k tomu nedošlo.
Jestli jsou mezi námi zrádci, najdu je.
Když jsi Eda chránil, tak proč tě tolik nenávidí?
Rodinné vztahy jsou někdy složité.
Muž Harlanova postavení by mohl tlumit, nebo naopak rozdmýchávat vášně,
podle toho, na čem má zájem.
A v tuhle chvíli má zájem o tebe.
Konečně vyšel ranní Božský plamen, aby nás trochu zahřál, princezno.
Dobré ráno, Veličenstvo.
Je překrásný den, Maghro.
Celé město se bude radovat s vámi.
Škoda, že tu dnes otec nemůže být s námi a slavit tvůj svatební den.
Šeřík, levandule a med.
Budeš ta nejkrásnější nevěsta.
Nech to.
Princezno, při obřadu nesmíte mít žádné šperky.
- Ne. Ten náramek nesundám. - Je to zákon země.
Služebná, jak se jmenuješ?
Harmony, Veličenstvo.
Harmony? To je překrásné jméno.
Podej mi ruku, Harmony.
Harmony,
máš ve zvyku říkat princeznám, co mohou a nemohou dělat?
Třeba bys to řekla i své královně.
Ne, Veličenstvo, nikdy.
Tak mlč a nech ji.
Princezna je kompletně namazaná. Můžeš jít, Harmony.
Ano, Veličenstvo.
Pennsané, a to všichni,
i bezvýznamné služky, musejí věřit, že je tohle skutečný svazek.
Neboj. Svou roli odehraju.
Nejsi v tom sama.
Ano, jsem. Ty nejsi ta nevěrná.
Tohle manželství nám bude prospěšné všem.
Až najdou tvé děti a přivedou ti je sem,
tahle dohoda jim zajistí bezpečí.
Někoho by urazilo, kdyby ho jeho sestra přehlušila.
Sibeth, tebe umlčet nejde.
Bůh ví, že jsem se snažila.
Tady.
Vzpomínáš, jak jsi byla malá a já ti umývala vlasy?
Nepřestávej.
Prosím.
Můžeš prosím jen… prostě zůstat vzadu?
Slibuju, že mě na téhle cestě nikdo nezabije.
Jo, no, když jsem tu já, tak ne.
Haniwo. Haniwo, počkej na mě.
Hele, neuškodí mít po boku oddaného bojovníka.
Já jsem za tebe a tvé šípy vděčný.
Úplně tě slyším přemýšlet.
Včera jsem matku oplakávala.
Dneska je žijící princezna
a já si přehrávám všechny okamžiky z dětství
a říkám si, co byla pravda a co přetrvalo.
To se brzy dozvíme, lásko.
Ne dost brzy.
Víš, nejsem pro tebe hrozba.
Pleteš si mé opovržení se strachem.
Řekni mi, generále věrostrážců, kolik životů jsi vzal?
Dost, aby má duše byla nadobro zatracená.
A přece zabiješ královnu, jíž jsi sloužil.
Tebe nelze dostatečně zatratit.
Ne. Nejspíš ne.
- Je ti dobře? - Jo, to je dobrý.
- Měli jsme zůstat ještě jednu noc. - Ne, nic to není.
Když ti upadne hlava, zvedneš ji a odneseš do Pennsy.
Ne, nechám ji nést tebe.
Au.
Tito odvážní vojáci zemřeli,
když se snažili zastavit vraha Babu Vosse před útěkem z Trivantů.
Zemřeli jako hrdinové a budou pomstěni.
Udatný voják republiky zůstane v paměti věčně.
Posvátný syn Trivantů, nyní jeden jako my.
Rendayo. Můj synu.
Paní Orrie.
Rendayo byl patriot a hrdina.
Nesmírně jsem ho obdivoval, jako vlastního syna.
Ti, kdo mají na svědomí jeho smrt, budou trpět. Máte mé slovo.
Máš pro mě něco nového?
Ano, generále Vossi. Věrostrážce žádajícího azyl.
Věrostrážce.
Je-li to pravda, bude to poprvé,
co voják Tamacti Juna dezertoval.
Co nabízí?
Trvá na tom, že bude mluvit jedině s vámi.
A toho bude nejspíš litovat.
Přiveď mi ho.
Pojď.
Jsem vrchní velitel Edo Voss a ty se mnou prý chceš mluvit.
Ano, pane.
Jsi první královnin věrostrážce, co jsem potkal,
který ještě není nabodnutý na konci mého meče.
Mám přínosné informace, pane.
A proč bych věřil vojákovi, který zradí vlastní království?
Mé království už není tím, jež jsem přísahal bránit.
Jak to?
Přísahal jsem bránit payanské království před zlem čarodějství, takže…
Mám povědomí o věrostrážcích, chlapče.
Včetně vidomých nebo těch, kdo se snaží zrak navrátit.
A teď vaše královna vyhlásí, že vidomí vlastně nejsou čarodějníci.
Ano, pane.
A k tomu navíc tvrdí, že ve svém lůně nosí vidomé dítě.
Ano, pane.
Chlapče, vážně jsi zběhl od vlastního vojska vstříc jisté smrti,
abys sem přišel a řekl mi něco, co mí zvědi hlásili už před několika dny?
- Svažte ho a prodejte otrokářům. - Ne, ne.
- Tak pojď. - Pane.
- Veliteli Vossi, jsou další. - Stůjte!
Další?
To její nebude první vidomé dítě v payanské královské rodině.
Jsou dvě, už dospělé.
A tyhle už dospělé děti…
Je jedno z nich dívka jménem Haniwa?
Ano.
Tak tohle je Pennsa?
Ano.
Je tu vždy takový klid?
Ne. Nikdy.
Něco je špatně.
Tamhle jsou vojáci.
Zůstaň tu a nic neříkej.
- Máme si dělat starosti? - My ne. Ty.
- Tohle bude oříšek. - Proč? Je tu má matka?
- Je tady. - Tak v čem je problém?
Jde o to,
že se zřejmě dneska vdává.
Babo, má lásko,
odpusť mi.
Mami?
Mami!
Kofune?
Mami. Mami!
Jsi naživu.
Moje děťátko.
Hledám tě každý den od chvíle, kdy jsme byli odloučeni.
Nikdy jsem nepřestala.
Mami, říkají, že se dnes vdáváš.
To nemůže být pravda, že ne?
Všechno ti vysvětlím.
Kde je tvůj otec? A Haniwa?
Šel pro ni do Trivantů.
Do Trivantů?
Princezno, je čas.
Počkej. Proč… proč do Trivantů?
- Co je s Jerlamarelem? - Jak se můžeš vdávat?
Lord Harlan i královna čekají.
- Už jdu. - Kdo je lord Harlan?
Pak vše vysvětlím. Musím jít, Kofune.
- Jen mi musíš věřit. - Mami? Tohle nemůžeš udělat.
Nemůžu… nemůžu to zastavit. Tvůj otec by to pochopil.
Nemyslím, že by chápal, že si jeho mrtvá žena bere jiného.
- Kofune… - Neříkej už mé jméno a dej to do pořádku!
Nevím, co se děje, mami, ale tohle provést nemůžeš.
Buď zticha!
Pořád jsem ta matka, kterou jsi znal, a ty jsi pořád můj syn.
Ale situace se změnila.
Podívej, tohle dělám pro tebe a pro nás všechny.
Tak zůstaň tady. Zůstaň tu v mém pokoji
a s nikým nemluv.
Probereme to pak, až bude po všem. Slibuju.
- Slibuju. - Nedělej to.
- Musím.
Mám spoustu otázek.
Tak dobře, to stačí.
- Potřebuju jen chvilku. - Paris?
Ženská.
Cítím tu horečku i přes tvé šaty.
- To mě nezabije. - Potřebuješ léčitele.
- V Pennse nějakého najdeme. - Babo. Než se tam dostaneme, budeš mrtvý.
Teď jsme v jezerní oblasti, nedaleko kmene Valier.
Zajistí nám přístřeší a léčitele.
Tati?
Prosím.
Dobře, lásko.
Na území kmene Valier s vámi nemůžu.
Právě tam ale jdeme.
Chápejte, že utajené kmeny mně utajené nebyly.
Kmen Valier mou vinou nesmírně trpěl.
Buď nenápadný a utáboř se někde blízko. Najdeme tě, až půjdeme pryč.
Nebo ne.
Bože náš, jenž jsi nad plamenem na nebesích…
…buď vůle tvá v tento sváteční den
v tomto svazku nejsvětějším.
Veď nás, uvolni nám cestu,
zatrať ty, kdož zhřeší proti nám, nechť se zmítají ve tvém ohni a dýmu.
Neboť tvá je temnota, moc a sláva.
Navždy.
Princezno Maghro a lorde Harlane.
Vstupujete do tohoto svazku ozdobeni vonnou vyvýšeností.
Svou vzájemnou oddanost jste přislíbili
spojením těl a duší před Bohem.
Ve jménu Boží milosti, jež mi byla udělena, tedy můžete svůj svazek stvrdit.
Děkuji, vám též.
Princezno Maghro.
- Každá Harlanova manželka je mi sestrou. - Maghro, vzpomínáš na mého bratra?
- Děkuji. - Kerrigane. Tobě jsem měnila plenky.
Tak naštěstí pro nás všechny na to už mám lidi.
Děkuji.
Mockrát děkuji.
Omlouvám se.
Tak jo. Běž. Ztrať se. Jdi.
- Jsme blízko? - Ano.
Ten obr totiž o moc dál nedojde a my ho těžko poneseme.
Kdo je tam?
Ohlas se.
Kdo vkročí na území Valier bez ohlášení?
Bratře! Nepřicházíme ve zlém. Já jsem Paris.
Jsme poslední z Alkenských.
Ne. Já jsem poslední z Alkenských.
- Čet-čet. - Čet-čet-čet.
Bow!
Lion.
Bow Lion.
Ach, Paris.
Kofune?
Jsi to ty?
Neboj. Jsi v bezpečí. Jsem tvá teta Sibeth.
Byla jsem nadšená, když mi řekli, že jsi konečně tady.
Čekáme na tebe strašně dlouho.
Obejmeš mě?
Jsi vyšší než tví rodiče.
Dáš si něco? Něco k pití? Pošlu pro to.
Ne. Děkuji.
Jaká tragédie, že se poprvé setkáváme až teď.
Celý můj život nás naháníte.
Kdyby se jen Maghra vyslovila už dávno,
chránila bych ji, chránila bych tebe.
Věděla to.
Naháněli jsme Jerlamarela a jeho děti.
Já nevěděla, že jsou Maghry.
Žila jsem v přesvědčení, že Jerlamarel mou sestru zabil. Věřila jsem, že je ďábel.
Víte, že to není pravda. Proč by se má matka skrývala?
Ať udělala jakékoli chyby,
určitě je udělala, aby tobě a tvé sestře zajistila bezpečí,
o což se teď snažím i já.
I přes váš výnos si Payané pořád myslí, že se čarodějníci mají upalovat.
Jsem známá tím, že měním názory lidí.
Může to chvíli trvat,
ale Payané se naučí, jako jsem se to naučila já,
přijímat lidi se zrakem jako požehnané.
Musí to pro tebe být těžké,
dorazit sem po té dlouhé cestě zrovna na matčin svatební den.
Musíš být naprosto zmatený.
Pamatuj si ale tohle.
Nikdo ti neublíží, dokud budeš v mém království.
Věříš mi?
Já nevím.
Chci.
Chápu.
Na začátku spousty dobrých věcí je… touha.
Připravila jsem ti pokoj. Promluvíme si zase brzy?
Válečná rada královny Kane mobilizuje armádu.
A od payanského zběha jsme se dozvěděli,
nejen že se princezna Maghra vrátila,
ale má i dvě dospělé děti, Haniwu a Kofuna.
Obě vidomé.
Payanští fanatici je upálí na hranici.
Udělají, co přikáže královna.
Se dvěma dospělými vidomými dětmi v královské rodině
jsou ještě větší hrozbou.
Neznáme jejich úmysly.
Víme, že neváhali dostat svého generála věrostrážců ze zajetí.
To je dost jasný úmysl. Musíme udeřit teď.
Napadnout nás by pro Payany byla sebevražda.
Královna je možná šílená, ale není blázen.
Nicméně je to znepokojující vývoj.
- Shromáždím síly v řádu d… - Ne, klid, Edo.
Na západě nám pořád zatápějí Ganité.
A vy sám jste tu stál a slyšel, jaký má rada přístup
k tažení na východ.
- To nikdy neprotlačíte. - Ne. To uděláte vy.
Přeceňujete můj vliv.
Jsem jen jedna třetina Trojúhelníku.
Nicméně
přesvědčím radu, aby požádala o diplomatickou schůzku s Payany.
- Trivanťané o mír nežadoní! - Děláme, co musíme.
A vy uděláte, co dostanete rozkazem. Rozumíte?
Ano, pane.
Kdyby nic, tak získáme čas přesunout jeden či dva prapory na východ,
když na to přijde.
Rozumím.
Dám vám vědět, co rada rozhodne.
Dýchej pomalu a zhluboka, Babo. A tohle vypij.
Dodá ti to sílu.
Kdy se z tebe stala léčitelka?
Ještě jí nejsem, ale učím se od zdejších léčitelů.
Tyhle kořeny by měly pohltit infekci, aby horečka přešla.
O tolik jsi toho přišla, jen kvůli nám.
A i tak se nás ujmeš.
Jsme jeden kmen, pamatuješ?
Ano, pamatuju.
Kofune?
Ne. Nejsem Kofun.
Co tu děláš?
Maghro, tohle je naše svatební noc. Kde jinde bych měl být?
Tohle není manželství. Je to spolčení.
Správně, ale… může to být obojí.
Natáhni si kalhoty, Harlane. Potřebuju pomoct.
- Hned. - Fajn.
Měla jsem ti pronést kus bažanta a pivo.
Neboj. Neotrávila jsem to, jestli si to myslíš.
To mě vůbec nenapadlo.
A já vůbec neměla jed.
Naši alkenští bratři a sestry,
když jste přišli posledně, odmítli jsme vás.
Vyléčili jste naši Bow Lion. To je víc, než jsme mohli čekat.
To vy jste nám po svém návratu přinesli poselství naděje.
Báli jsme se, že k nám dovedete věrostrážce.
Když totiž přišli předtím, říkali, že se vidomí ukrývají mezi Alkenskými.
Vraždili muže, ženy, děti.
Jejich čepele nedělaly rozdíly.
Věrostrážci totiž věřili, že víme o čarodějnících.
Ty z nás, kdo přežili, ušetřili, jen aby šířili strach.
My se ale obrodíme. Už teď děláme děti.
Navrátíme se, abychom uctili památku té spousty soukmenovců, jež jsme ztratili.
Dost!
A teď se říká, že už královna své věrostrážce posílat nebude,
protože už čarodějníky nehledá.
Královna si to ještě může rozmyslet,
ale dnes oslavujeme váš útěk z Trivantů a vychutnáváme si svou svobodu…
[signalizace] Je tu Tamacti Jun.
…jakkoli pomíjivou, od královny a jejích věrostrážců.
Tohle je nejistá doba,
my jí však čelíme s nadějí
na pokojnější budoucnost, než byla naše minulost.
Pomátl ses?
Kmen Valier si zaslouží odplatu. Jsem jejich velký dlužník.
Ne, jsi můj dlužník.
Myslíš, že ti nechci rozervat hrdlo, kdykoli slyším tvůj hlas?
Vyvraždil jsi i můj lid.
Ty ale neumřeš.
Tvým trestem je žít s tím, cos provedl.
I smrt si musíš zasloužit, věrostrážce, úplně stejně jako život.
To je jeho oblíbené místo.
A… jeho oblíbená židle.
Kerrigane. Dělej.
Vstávat. No tak.
Princezno.
Ještě z tebe cítím květy.
Vy dva máte bejt doma a válet se v ulepenejch peřinách.
Potřebuju tvou pomoc.
- Bratře, nedostál jsi své úloze? - Potřebujeme, abys překročil hranici.
Co je náklad?
Její dcera, Haniwa.
Zadržuje ji trivantská armáda.
Aha.
Jo, jdi do hajzlu.
Prosím.
Princezno, v mé branži je obyčejně cílem
se vojákům vyhýbat, ne je chodit hledat.
Kerrigane.
Jestli je vážně ve vojenský cele, nedokážu ji dostat ven.
No tak. Vězeňské stráže se dají koupit, tak jako kdokoli jiný.
Možná.
Stálo by to ale spoustu měďáků.
Pro tebe, nebo pro ně?
- Jsem pohoršen, princezno. - Ne, není.
Ne, asi nejsem. Stejně by to ale byla pořádná fuška.
Když ji najdeš, jak ji bezpečně dostaneš z Trivantů?
Vyvést ji je ta snadnější část.
Ganitskou bodlinatku pašuju z Trivantů do Pennsy léta.
Znám každou díru a tunel dovnitř i ven z toho města.
Takže to uděláš?
Ber to jako svatební dar.
Půjdu, až Božský plamen začne hřát.
Půjdeš hned.
No tak. Vstáváme.
Ne. Teď není správná chvíle.
Paris? Jak jsi ho sem mohla přivést?
Jak s ním vůbec můžeš dýchat stejný vzduch?
Potřebujeme ho. Má nový účel.
Ne. Dnes zemře mou rukou.
Zabil mou matku.
Ano. Nadejde čas, kdy za to zaplatí.
Nemůžu uvěřit, že jsi to ty.
Jsi zrádce.
Je naší jedinou nadějí dostat se k Maghře.
Věrostrážci Valier zmasakrovali.
Budou k tomu mít co říct.
Prosím. Nemůžeš jim to říct. Nemůžeš.
- Já ti věřila. - Bow Lion. Bow Lion.
Znáš mě.
Znáš mé srdce.
Holka.
Zmiz, než vyjde Božský plamen.
Tvé tajemství neudržím ani o trochu dýl.
Kofune?
Díky Božskému plameni.
- Říkala jsem, ať tu zůstaneš. - Já vím.
Jsem tady.
Omlouvám se.
Vím, že ti tohle všechno musí připadat moc divné a nepříjemné,
a slibuju, že ti všechno vysvětlím,
ale už mě nemůžeš znovu takhle neuposlechnout.
Není to tu bezpečné.
- Má sestra je někdo, kdo… - Sibeth.
Neboj. Už jsme se setkali.
Přišla za mnou po tvé svatbě.
Kofune.
- Nemůžeš jí věřit. - Proč ne?
Ona není ta, která mi celý život lhala.
Není to tak jednoduché.
Dnes jsi podvedla svého manžela.
Podvedla jsi nás všechny. A ne poprvé.
Mohla ses věrostrážcům identifikovat, když jsme byli děti.
Mohla jsi zachránit Alkenny. Nemuseli jsme strávit život na útěku.
Má sestra by nikdy nepřijala vidomé děti, které nejsou její vlastní.
Ona by nás všechny zabila.
Snažila jsem se vás chránit, jak jsem uměla.
- Tím, že jsi nám lhala. - Samozřejmě.
- Pravda by vás dohnala na hořící hranici. - Ne.
Ty jsi nás nesnášela. Nesnášela jsi náš zrak. Vždycky to tak bylo.
Proto tě tak naštvalo, když ti došlo, že umíme číst.
Ne snad?
Nemluvila jsi s námi. Řekla jsi, že jsme začali být k nepoznání.
Poznáváš se, mami?
Já tebe totiž ne.
Ty a Haniwa patříte do světa, kterému jsem nebyla schopná porozumět.
Děsila jsem se, že vás to ode mě jednoho dne odvede.
A to se zřejmě stalo.
Co děláš ohledně Haniwy a táty?
Lord Harlan už pro ně někoho poslal.
Jistě, tvůj nový manžel je celý žhavý najít toho starého.
Ptala ses, jestli si pamatuju, kolik lidí jsem zabil.
Jako bych se já zeptal tebe, kolikrát ses dnes nadechla.
Když mě královna nechala v krvi napospas smrti…
…upadl jsem do takového stavu.
Ne smrti… ale už jsem nebyl mezi živými.
A tehdy jsem…
…najednou…
Měl jsem vidinu.
Víš, co jsem viděl?
Viděl jsem tváře.
Viděl jsem tváře
každého muže, ženy a dítěte, které jsem zavraždil a mučil.
Slyšel jsem jejich křik.
Cítil jejich bolest.
Ale mezi všemi těmi tvářemi…
…jsem nedokázal najít tvář své ženy ani svých dětí.
Nebyl jsem tam, když je královna Kane utopila v postelích.
Místo toho…
…jsem vyvražďoval všechny ty tváře.
Roky jsi bojoval na straně zla.
Teď musíš bojovat na straně dobra.
Neměla jsi tu holku zastavit.
Tak jo. Už žádné zastávky. Půjdeme, dokud nedorazíme do Pennsy.
Žádný strach.
Budeš mít spoustu příležitostí umřít.
Všichni budeme.
Vždycky jsem myslela, že to, že já vidím a ty ne,
je něco, co nás rozděluje.
Přišlo mi, že k sobě máme moc daleko.
Ale pokaždé, když mám pocit, že už mi není pomoci,
v Domě osvícení, v Trivantech, mě vždycky nějak najdeš.
Jsi moje holčička. Kofun je můj kluk, Maghra moje manželka.
Dokud budu naživu, nic nás nerozdělí. Ano.
Vím, že to neulehčuju.
To tedy ne.
Odsud jsou to do Pennsy dva dny.
Jaká myslíš, že bude? Pennsa…
Přelidněná.
Jaká myslíš, že bude ona?
- Bude jako Maghra. - Jasně.
Víme vůbec, kdo to je?
Překlad titulků: Jiří Sailer