Emme ehdi etsiä heitä.
Tärkeintä on löytää prinsessa Maghra.
Mistä hän puhuu?
Jos häntä on uskominen, äitisi on kuningattaren sisko.
Olin siellä, kun Kanzua tuhoutui.
Asia vain on niin, ettei sinne hyökätty.
Jos eivät trivanteslaiset, kuka sitten teki sen?
Kuningatar itse.
Jos teitä epäillään Kanzuan suhteen,
mainitsemaanne näkevää lasta epäillään -
ja samoin mandaattianne Jumalalta.
Kaikkea tuota. -Pidätte huolen, ettei niin tapahdu.
Jos pettureita on, minä löydän heidät.
Jos suojelit Edoa, miksi hän vihaa sinua niin kovasti?
Perheet voivat olla monimutkaisia.
Harlanin asemassa oleva voi joko sammuttaa tai levittää liekkejä,
riippuen hänen eduistaan.
Juuri nyt hän haluaa sinut.
Aamun jumaltuli on viimein noussut suomaan meille lämpöä, prinsessa.
Huomenta, teidän majesteettinne.
Kaunis päivä, Maghra.
Koko kaupunki iloitsee kanssasi.
Harmi, ettei isä voi olla kanssamme juhliakseen hääpäivääsi.
Syreeniä, laventelia ja hunajaa.
Olet mitä viehättävin morsian.
Jätä se.
Prinsessa, vihkitoimituksessa ei saa olla koruja.
Ei. Tämä käsivarsikoru jää. -Se on maan laki.
Palvelijatar, mikä nimesi on?
Harmony, teidän majesteettinne.
Harmony? Kaunis nimi.
Anna kätesi minulle, Harmony.
Harmony,
neuvotko usein prinsessoja, mitä voi tai ei voi tehdä?
Ehkä voisit neuvoa kuningatartasikin?
En ikinä, teidän majesteettinne.
Hissukseen siis ja anna olla.
Prinsessa on valmis. Voit mennä, Harmony.
Teidän majesteettinne.
Pennsan kansa, ja se tarkoittaa jokaista,
jopa viheliäisiä palvelijoitakin, uskoo varmasti tätä aidoksi liitoksi.
Älä huoli. Teen, mitä pitää.
Et ole yksin tässä.
Kyllä olen. Et sinä tässä ole uskoton.
Tämä avioliitto hyödyttää meitä kaikkia.
Kun lapsesi löydetään ja tuodaan tänne,
tämä järjestely pitää heidät turvassa.
Yritätkö hiljentää minut ääniraudalla?
Sibeth, ei sinua saa hiljaiseksi.
Jumala tietää, että olen yrittänyt.
Kuulehan.
Muistatko, kun olit pieni ja pesin hiuksesi?
Älä lopeta.
Ole kiltti.
Etkö voisi pysyä taaempana?
Lupaan, ettei minua tapeta tällä reitillä.
Niin, no, ei, kun minä olen täällä.
Haniwa. Haniwa, odota.
Omistautunut soturi on hyvä olla apuna.
Itse olen kiitollinen sinusta ja nuolistasi.
Voin kuulla ajattelusi.
Eilen surin kuollutta äitiäni.
Nyt hän onkin elossa ja prinsessa,
ja mietin jokaista lapsuuteni hetkeä -
ja pohdin, mikä oli totta ja mikä edelleen on.
Tiedämme sen pian, kultaseni.
Emme tarpeeksi pian.
Tiedäthän, etten ole sinulle uhka.
Erehdyt luulemaan halveksuntaani peloksi.
Kerrohan, noidanetsijöiden päällikkö, montako ihmistä olet tappanut?
Tarpeeksi kirotakseni sieluni useamman kerran.
Ja silti tapat kuningattaresi, jota olet palvellut.
Sinua ei voi kirota tarpeeksi.
Niin tosiaan taitaa olla.
Oletko kunnossa? -Olen kyllä.
Olisi pitänyt jäädä vielä toiseksi yöksi. -Ei tämä mitään.
Jos pääsi putoaisi, nostaisit sen ja kantaisit Pennsaan asti.
Ei, sinä saisit kantaa sen.
Nämä rohkeat soturit kuolivat -
yrittäessään pysäyttää murhaaja Baba Vossin paon Trivantesista.
He kuolivat sankareina, ja kuolemat kostetaan.
Tasavallan urhea sotilas muistetaan ikuisesti.
Pyhä Trivantesin poika, nyt yksi meistä.
Rendayo. Minun poikani.
Rva Orrie.
Rendayo oli patriootti ja sankari.
Ihailin häntä äärettömän paljon, kuin hän olisi ollut oma poikani.
Hänen kuolemastaan vastuussa olevat tulevat kärsimään. Lupaan sen.
Teillä oli jotain kerrottavaa?
Kyllä, kenraali Voss. Noidanetsijä pyytää turvapaikkaa.
Noidanetsijä.
Jos tämä on totta, Tamacti Junin sotilas hylkää armeijansa ensimmäisen kerran.
Mitä hän tarjoaa?
Hän vaatii puhua vain teille.
Luultavasti hän vielä katuu sitä.
Tuo hänet tänne.
Tule.
Olen komentajakenraali Edo Voss. Ymmärtääkseni halusit puhua minulle?
Kyllä, sir.
Olet ensimmäinen tapaamani kuningattaren noidanetsijä,
joka ei ole päätynyt miekkani lävistämäksi.
Minulla on tietoja, jotka haluatte.
Miksi luottaisin oman valtakuntansa pettävään sotilaaseen?
Valtakuntani ei enää ole se, jota vannoin puolustavani.
Miksi niin on?
Vannoin suojelevani Payan valtakuntaa noituuden pahuudelta, ja siksi…
Tunnen kyllä noidanetsijät, poika.
Myös heidät, joilla on näkökyky tai edistävät sen paluuta?
Ja nyt kuningattaresi julistaa, että näkevät eivät olekaan noitia.
Kyllä.
Hän myös väittää kantavansa näkevää lasta kohdussaan.
Kyllä.
Poika, hylkäsitkö todella armeijasi kuolemanrangaistuksen uhalla -
tulemalla kertomaan jotain vakoojieni päiviä sitten raportoimaa?
Sitokaa hänet ja myykää orjien ottajille. -Ei, ei.
Tulehan. -Sir.
Komentaja Voss, on muitakin. -Seis!
Muita?
Kuningattaren lapset eivät ole ensimmäiset näkevät Payan kuningasperheessä.
On kaksi jo varttunutta.
Nämä varttuneet lapset,
onko yksi heistä tyttö nimeltä Haniwa?
Kyllä.
Tämä siis on Pennsa?
Kyllä.
Onko aina näin hiljaista?
Ei. Ei koskaan.
Jokin on vialla.
Edessäpäin on sotilaita.
Pysy täällä äläkä sano mitään.
Pitäisikö meidän huolestua? -Sinun ehkä pitäisi.
Tämä on vaikeaa. -Miksi? Eikö äitini ole täällä?
On kyllä. -Mikä sitten on ongelmana?
Asia on niin,
että hän menee tänään naimisiin.
Baba, rakkaani,
anna anteeksi.
Äiti?
Äiti!
Kofun?
Äiti. Äiti!
Olet elossa.
Pikkuiseni.
Olen etsinyt teitä joka päivä siitä asti, kun jouduimme erillemme.
En lakannut etsimästä.
Äiti, kuulin, että menet tänään naimisiin.
Eihän se ole totta?
Selitän kaiken.
Missä isäsi on? Ja Haniwa?
Isä meni Trivantesiin hakemaan hänet.
Trivantesiin?
Prinsessa Maghra, on aika.
Odota. Miksi Trivantesiin?
Mitä Jerlamarelille tapahtui? -Miten voit mennä naimisiin?
Lordi Harlan ja kuningatar odottavat.
Olen tulossa. -Kuka lordi Harlan on?
Selitän kaiken myöhemmin. Nyt täytyy mennä.
Luota minuun. -Äiti? Äiti, et voi tehdä tätä.
En voi pysäyttää tätä.
Isäsi ymmärtäisi.
Ymmärtääkö hän muka, miksi hänen kuollut vaimonsa nai jonkun toisen?
Kofun… -Älä hoe nimeäni, ja korjaa tämä jotenkin!
En tiedä, mitä tapahtuu, mutta et voi tehdä sitä.
Ole hiljaa!
Olen yhä tuntemasi äiti, ja sinä olet edelleen poikani.
Asiat vain ovat muuttuneet.
Teen tämän sinun ja meidän kaikkien hyväksi.
Eli pysy täällä. Pysy täällä huoneessani -
äläkä puhu kenellekään.
Keskustelemme tästä, kun kaikki on ohi. Lupaan sen.
Minä lupaan. -Älä tee tätä.
Älä tee tätä. -On pakko.
Minulla on paljon kysyttävää.
Selvä, nyt riittää.
Tarvitsen vain tovin. -Paris?
Nainen.
Tunnen kuumeen vaatteidesi läpikin.
En minä kuole siihen. -Tarvitset parantajaa.
Sellainen löytyy Pennsasta.
Baba. Kuolet ennen kuin pääsemme sinne.
Olemme nyt Järvimaassa, valierit eivät ole kaukana.
He tarjoaisivat suojaa ja parantajan.
Isä?
Ole kiltti.
Hyvä on, kultaseni.
En voi tulla valierien alueelle.
No, sinne me menemme.
Ymmärtäkää, että löysin piilottelevatkin heimot.
Valierit kärsivät pahoin takiani.
Pysy hiljaa ja leiriydy lähistölle. Etsimme sinut, kun poistumme.
Tai sitten emme.
Jumalamme, päällämme loistavan tulen tuolla puolen,
tulkoon tahtosi tänä erityisenä päivänä tässä liitoista pyhimmässä.
Anna neuvoja, ohjaa polulle -
ja tuomitse meitä vastaan tekevät kiemurtelemaan tulessasi ja savussasi.
Sillä Sinun on pimeys, voima ja kunnia.
Ikuisesta ikuiseen.
Prinsessa Maghra ja lordi Harlan,
astutte liittoonne ihanasti koristeltuina ja tuoksuen.
Olette luvanneet sitoutua toisillenne -
saattamalla Jumalan edessä kehonne ja sielunne yhteen.
Minulle jumalallisesti suoduin oikeuksin julistan, että voitte sinetöidä liittonne.
Kiitos teillekin.
Prinsessa Maghra.
Pidän Harlanin vaimoa omana siskonani. -Maghra, muistat veljeni.
Kiitos. -Kerrigan. Vaihdoin vaippojasi.
No, onneksi muut voivat hoitaa sen nyt.
Kiitos.
Kiitos paljon.
Anteeksi. Anteeksi.
No niin. Menehän nyt siitä.
Olemmeko lähellä? -Kyllä.
Iso heppu tuskin kykenee enää pitkälle, emmekä jaksa kantaa häntä.
Kuka siellä?
Tunnistaudu.
Kuka tulee ilmoittamatta valierien heimoalueelle?
Veli! Emme ole uhka. Olen Paris.
Olemme alkennyistä viimeiset.
Ei. Minä olen alkennyjen viimeinen.
Chet, chet. -Chet, chet, chet.
Jousi!
Leijona.
Jousileijona.
Paris.
Kofun?
Sinäkö siellä?
Kaikki hyvin. Olet turvassa.
Olen Sibeth-tätisi.
Olin haltioissani, kun kuulin, että pääsit tänne viimein.
Olemme odottaneet sinua pitkään.
Halaatko minua?
Olet pidempi kuin vanhempasi.
Haluatko jotain? Juotko jotain? Pyydän hoviväkeä.
En. Kiitos.
Miten traagista, että tapaamme vasta nyt ensi kerran.
Metsästit meitä koko ikäni.
Kunpa Maghra olisi ilmoittanut itsestään ajat sitten.
Olisin suojellut häntä ja teitä kaikkia.
Hän tiesi sen.
Metsästimme Jerlamarelia ja hänen lapsiaan.
En tiennyt heidän olevan Maghran.
Minulle uskoteltiin, että siskoni kuoli Jerlamarelin toimesta.
Luulin häntä paholaiseksi.
Tiedät, ettei tuo ole totta. Miksi äitini olisi piilotellut?
Jos hän erehtyi jossain,
hän varmasti teki sen pitääkseen sinut ja siskosi turvassa.
Yritän nyt tehdä samoin.
No, vaikka oletkin muuta määrännyt,
Payan väki uskoo vieläkin, että noidat täytyy polttaa.
Saan kyllä mielipiteet muuttumaan.
Siinä voi kestää tovi,
mutta itseni tavoin payanilaiset oppivat -
hyväksymään näkevät ja pitävät heitä siunattuina.
On varmasti vaikeaa -
matkata tähän paikkaan ja saapua äitisi hääpäivänä.
Olet varmasti hämmentynyt.
Tiedä silti tämä,
kukaan ei nouse sinua vastaan. Ei, kun olet valtakunnassani.
Uskotko minua?
En tiedä.
Haluan uskoa.
Ymmärrän.
Moni hyvä asia alkaa juuri halusta.
Järjestin sinulle huoneen. Puhutaan taas pian.
Kuningatar Kanen sotaneuvosto valmistautuu sotaan.
Saimme selville Payan loikkaajalta,
että prinsessa Maghra ei pelkästään palannut -
vaan hänellä on kaksi varttunutta lasta, Haniwa ja Kofun.
Lapset näkevät.
Payan kiihkoilijat polttavat heidät roviolla.
He tottelevat kuningatartaan.
Kun kuningasperheessä on nyt kaksi varttunutta näkevää lasta,
he ovat vielä suurempi uhka.
Emme tiedä heidän aikeitaan.
He näkivät vaivan pelastaa vangitun noidanetsijöiden päällikön.
Siinä on aietta tarpeeksi. Pitää iskeä nyt.
Payan väki tekisi itsemurhan hyökkäämällä kimppuumme.
Kuningatar voi olla hullu, mutta ei hölmö.
Tästä voi silti kehittyä ongelmia.
Voin koota joukot…
Ei. Rauhassa, Edo.
Ganiitit aiheuttavat edelleen ongelmia lännessä.
Olit paikalla ja kuulit neuvoston suhtautumisen -
itäisiin sotatoimiin.
Et ikinä vakuuta heitä. -En. Tee sinä se.
Yliarvioit vaikutusvaltani.
Olen vain yksi kolmasosa Kolmiyhteyttä.
Mutta -
vakuutan neuvoston pyytämään diplomaattista kokousta payanilaisilta.
Trivanteslaiset eivät hae rauhaa! -Teemme, mitä täytyy.
Ja sinä teet, kuten käsketään. Ymmärrätkö?
Kyllä, sir.
Jos ei muuta, ainakin saamme aikaa tuoda pataljoonan tai kaksi itään,
jos asiat kehittyvät siihen pisteeseen.
Ymmärretty.
Kerron, mitä neuvosto päättää.
Hengitä hitaasti ja syvään, Baba, ja juo tämä.
Saat voimaa siitä.
Milloin sinusta tuli parantaja?
En ole sellainen vielä, mutta olen oppinut täällä parantajilta.
Noiden juurten pitäisi parantaa infektio, ja kuume laskee.
Menetit paljon, ja se kaikki on meidän syytämme.
Saimme silti tulla tänne.
Olemme samaa heimoa.
Niin, muistan kyllä.
Kofun?
Ei. Ei Kofun.
Mitä teet täällä?
Tämä on hääyömme. Missä muualla olisin?
Ei tämä ole avioliitto vaan liittouma.
Voihan tämä olla kumpaakin.
Laita housut jalkaasi. Tarvitsen apuasi.
Nyt. -Hyvä on.
Minut käskettiin tuomaan fasaania ja olutta.
Ei huolta. En myrkyttänyt niitä, jos sitä pelkäät.
En pelännyt.
Ei minulla olisi ollut myrkkyä.
Alkennyn veljet ja sisaret,
viimeksi vieraillessanne käännytimme teidät pois.
Paransitte Jousileijonamme. Se on jo enemmän kuin toivoimme.
Tehän tuotte toivon viestin paluunne myötä.
Pelkäsimme teidän johtavan noidanetsijät luoksemme.
Aiemmin tullessaan he sanoivat näkevien piileskelevän alkennyjen keskuudessa.
He teurastivat miehet, naiset ja lapset.
Heidän miekkansa osuivat jokaiseen,
ja kaikki sen vuoksi, että noidanetsijät uskoivat meidän tietävän noidista.
Eloonjääneet säästettiin vain levittämään kauhua.
Mutta jälleenrakennamme. Lapsia syntyy jo.
Eheydymme kunnioittaaksemme lukuisten menetettyjen muistoa.
Ei enää!
Ja nyt kuulemma kuningatar ei enää lähetä noidanetsijöitään,
sillä hän lopetti noitien etsinnän.
Kuningatar voi vielä muuttaa mieltään,
mutta tänä iltana juhlimme pakoanne Trivantesista ja nautimme vapaudestamme…
[viestii] Tamacti Jun on täällä.
…kuningattaresta ja noidanetsijöistä, olkoon miten lyhytkestoista tahansa.
Nämä ovat epävakaita aikoja,
mutta kohtaamme ne toivolla -
tulevaisuudesta, joka on menneisyyttämme rauhallisempi.
Oletko hullu?
Valierit ansaitsevat kostonsa. Olen sen velkaa heille.
Ei, vaan minulle.
Luuletko, etten halua repiä kurkkuasi auki aina äänesi kuullessani?
Teurastit minunkin väkeäni.
Mutta et ansaitse kuolla.
Rangaistuksesi on elää tekemäsi kanssa.
Kuolema täytyy myös ansaita, noidanetsijä, aivan elämän tavoin.
Tässä on hänen lempipaikkansa.
Ja tässä hänen lempituolinsa.
Kerrigan. No niin.
Herää nyt hemmetissä.
Prinsessa.
Haistan vieläkin kukkienne tuoksun.
Teidän kahdenhan pitäisi olla kotona peuhaamassa.
Tarvitsen apuasi.
Veli, etkö pysty velvollisuuksiisi? -Haluamme sinun ylittävän rajan.
Mitä pitää kuljettaa?
Hänen Haniwa-tyttärensä.
Trivantesin armeija vangitsi hänet.
Niin.
Suksikaa suolle.
Auta nyt.
Prinsessa, yleensä alallani -
pyritään välttelemään armeijaa, sitä ei etsitä.
Kerrigan.
Jos hän tosiaan on tyrmässä, en saa häntä pois sieltä.
Älä nyt. Vanginvartijat voi lahjoa siinä missä muutkin.
Ehkä.
Mutta se vaatisi paljon kuparia.
Sinulle vai heille?
Nyt loukkaannuin, prinsessa. -Ei loukkaantunut.
Enpä kai. Mutta se vaatisi paljon työtä.
Miten saat hänet turvallisesti Trivantesista löydettyäsi hänet?
Kaupungista pääsee helposti.
Olen salakuljettanut jo vuosia ganiittien okakukkia Trivantesista Pennsaan.
Tunnen sen kaupungin jokaisen aukon ja tunnelin.
Teetkö siis sen?
Pitäkää sitä häälahjana.
Lähden jumaltulen lämmittäessä.
Lähdet nyt.
No niin. Ylös siitä.
Ei. Nyt ei ole sen aika.
Paris? Miten saatoit tuoda hänet tänne?
Miten voit hengittää samaa ilmaa kuin hän?
Tarvitsemme häntä. Hänellä on uusi tarkoitus.
Ei. Minä tapan hänet tänä yönä.
Hän tappoi äitini.
Kyllä. Hän maksaa siitä aikanaan.
En voi uskoa tätä sinusta.
Olet petturi.
Hän on ainoa toivomme päästä Maghran luo.
Noidanetsijät teurastivat valiereja.
Mitä he sanoisivat tästä?
Ole kiltti. Et voi kertoa. Et voi.
Luotin sinuun. -Jousileijona.
Tunnet minut.
Tunnet kyllä minut.
Tyttö.
Poistukaa ennen jumaltulen nousua.
Siihen saakka pidän salaisuutenne.
Kofun?
Kiitos jumaltulen.
Käskin sinun pysyä huoneessa. -Tiedän.
Olen tässä.
Anteeksi.
Tiedän, että kaikki tämä tuntuu oudolta ja pahoittaa mielesi,
ja lupaan, että selitän kaiken,
mutta sinun pitää totella minua tästedes.
Täällä ei ole turvallista.
Siskoni on… -Sibeth.
Ei huolta. Tapasin jo hänet.
Hän tuli luokseni häidesi jälkeen.
Kofun.
Et voi luottaa häneen. -Miksen?
Ei hän ole valehdellut minulle koko ikäni.
Ei se ole niin yksinkertaista.
Petit miehesi tänä iltana.
Petit meidät kaikki, etkä ensimmäistä kertaa.
Olisit voinut kertoa noidanetsijöille kuka olet, jo kun olimme vauvoja.
Olisit voinut pelastaa alkennyt.
Ei olisi tarvinnut pakoilla aina.
Siskoni ei olisi ikinä hyväksynyt näkeviä lapsia, jotka eivät ole hänen omiaan.
Hän olisi tappanut meidät kaikki.
Yritin suojella teitä parhaani mukaan.
Valehtelemalla meille. -Tietenkin.
Totuus olisi saanut teidät roviolle.
Ei.
Olit katkera meistä. Olit katkera, kun me saatoimme nähdä. Olet aina ollut katkera.
Siksi olit niin vihainen, kun tajusit, että opimme lukemaan.
Eikö vain?
Et puhunut meille. Sanoit, että meitä ei enää tunnistanut.
Tunnistatko itseäsi, äiti?
Koska minä en.
Sinä ja Haniwa kuulutte maailmaan, jota minä en oppinut ymmärtämään.
Pelkäsin, että jonain päivänä se veisi teidät pois luotani.
Niin näemmä kävi.
Mitä teet Haniwan ja isän suhteen?
Lordi Harlan lähetti jo jonkun etsimään heitä.
Niin, varmasti uusi aviomiehesi etsii päättäväisesti aiempaa miestäsi.
Kysyit, muistanko, kuinka monta olen tappanut.
Se olisi sama kuin kysyisin sinulta, monestiko olet hengittänyt tänään.
Kun kuningatar jätti minut vuotamaan kuiviin,
jouduin outoon tilaan.
En ollut kuollut mutten enää eläväkään.
Ja siellä -
yhtäkkiä -
sain näyn.
Tiedätkö, mitä näin?
Näin kasvoja.
Jokaisen -
kiduttamani ja murhaamani miehen, naisen ja lapsen kasvot.
Kuulin heidän huutonsa.
Saatoin tuntea heidän tuskansa.
Mutta kasvojen seasta -
en löytänyt vaimoani enkä lapsiani.
En ollut paikalla, kun kuningatar Kane hukutti heidät sänkyihinsä.
Sen sijaan -
olin teurastamassa ihmisiä, joille näkyni kasvot kuuluivat.
Olet taistellut vuosien ajan pimeyden puolesta.
Nyt sinun täytyy taistella valon puolesta.
Sinun ei olisi pitänyt pysäyttää tyttöä.
No niin. Ei pysähdellä enää. Kävelemme suoraan Pennsaan saakka.
Ei huolta.
Saat vielä rutkasti tilaisuuksia kuolla.
Niin me kaikki.
Luulin aina sen, että minä voin nähdä ja sinä et,
erottaneen meidät toisistamme.
Luulin meidän olevan kovin erilaisia.
Mutta aina kun tuntuu, ettei minua voi enää auttaa,
valaistumisen talossa, Trivantesissa, jotenkin aina löydät minut.
Sinä olet minun pikku tyttöni, Kofun on poikani ja Maghra on vaimoni.
Niin kauan kuin elän, mikään ei erota meitä.
En taida tehdä sitä helpoksi.
Et niin.
Täältä on kahden päivän matka Pennsaan.
Millaista luulet Pennsassa olevan?
Täyttä.
Millainen hän mahtaa olla?
Hän on Maghran tapainen. -Selvä.
Tunnemmeko edes äitiä todella?
Tekstitys: Tero Mansikka