Babo, má lásko,
odpusť mi.
Včera jsem matku oplakávala.
Dneska je žijící princezna.
To manželství nám bude prospěšné všem.
Tak to je Pennsa? Je tu vždy takový klid?
- Nikdy. - Jsem poslední z Alkenských.
Bow!
Mami!
- Jak se můžeš vdávat? - Nemůžu to zastavit.
Princezno Maghro a lorde Harlane,
můžete svůj svazek stvrdit.
Přesvědčím radu, aby požádala o diplomatickou schůzku s Payany.
Trivanťané o mír nežadoní!
Získáme čas přesunout prapory na východ.
Musíš překročit hranici.
- Co je náklad? - Její dcera.
Ber to jako svatební dar.
Na začátku spousty dobrých věcí je touha.
- Nevěř jí. - Proč ne?
Ona není ta, která mi celý život lhala.
Odsud jsou to do Pennsy dva dny.
Jaká myslíš, že bude ona?
Bude jako Maghra.
Víme vůbec, kdo to je?
Děkuji, že jste za mnou přišli.
Dámy, lordi. Děkuji za projevy podpory.
Kapitáne Gossete, jaké jsou počty?
Naše základny v Hareburru a Currlye přislíbily 25 vojáků.
Lebnin přislíbil dalších 30.
Lebnin to bere jako čest, nejen jako povinnost, Veličenstvo.
Podporuji vás, jako můj otec podporoval vašeho otce.
Když přičteme naše pennské vojsko…
A Altoona nic? Je to možné?
Lorde Diego, je?
Veličenstvo, Altoona je nachystána s dalšími 20 vojáky.
O deset méně než Lebnin.
Vaše město má dvojnásobek obyvatel.
Blíží se doba sadby.
Městská rada usoudila, že zemědělci musejí dál sázet,
jinak budeme čelit nedostatku.
Lorde Diego, máte vůbec ponětí, k čemu došlo v Kanzui?
Všichni jsme slyšeli o vašem utrpení.
Povězte mi, kdybych před vámi zničila váš domov,
utopila každého, koho jste znal a miloval, zavraždila vám ženu a děti,
strachoval byste se o úrodu?
Omlouvám se, Výsosti.
Možná bychom do Altoony měli zajet a zjistit to.
[posunky] Trivanťané se chtějí sejít.
Lorde Diego, táži se znovu. Kolik vojáků dáte?
Třicet, má královno.
Výborně.
Kapitáne Gossete?
Sčítání pokračuje u vedení Monroe.
Představuješ si někdy, že k tobě oheň promlouvá?
Když jsem byla sama po tom, co otec zemřel a tys zmizela,
přísahala bych, že mi pověděl tajemství.
Pročs mi neřekla, že Trivanty chtějí diplomatické setkání?
Protože je to jedno.
Představ si otcovu reakci.
Jak má ze mě mocný Trojúhelník hrůzu. A prosí mě o mír.
- Musíme to uvážit. - Proč?
Máme spravedlivost na své straně. Útok povede Bůh.
Jo, no, i tak, na bitevním poli musejí muži věřit.
- V Boha? - V tebe.
Musejí věřit, že jejich královna udělala vše, co mohla, aby je ochránila.
- Mí muži udělají, co dostanou rozkazem. - Sibeth.
Voják musí věřit ve svou věc, musí věřit ve svou královnu,
musí ji milovat natolik, aby pro ni byl ochoten zemřít.
Představ si, kdybys dokázala zabránit Trivantům vniknout na naše území,
aniž bys obětovala jediného vojáka.
Už máš jejich poslušnost,
ale kdybys tohle zvládla, měla bys jejich lásku.
K tomu nikdy nedošlo.
A kdy naposledy Trivanťané žádali o vyjednávání?
- Nikdy. - To je pravda.
Možná, že mít Boha na své straně znamená,
že vyhraješ válku, aniž bys musela bojovat bitvu.
Trivanťané nemají královnu ani krále.
Nemůžu vyjednávat s obyčejnými politiky.
Jistěže ne.
Ale můžu jet já jako tvůj vyslanec.
Jako princezna a tvá sestra můžu mluvit za tebe.
Výborně.
Děkuju, Sibeth.
Jakákoli dohoda bude samozřejmě vyžadovat formální omluvu
a reparace za útok na Kanzuu.
Cože? Víš, že to není možné.
Vyhrajeme válku, aniž bychom bojovali bitvu, nebo ne?
Řekla bych, že možné je cokoli.
Myslels, že je tvá žena mrtvá, ale nebyla, a teď máte být zase spolu?
Musíš být tak rozrušený. Já jsem, a to jsem ji ani nikdy nepotkala.
Jistě že je to složité, když je teď princezna.
Zvláštní, co?
Že ji jedinkrát nenapadlo zmínit, že je princezna.
Je těžké takové opomenutí nebrat tak trochu jako lež.
Na tvém místě bych považovala za lež celý ten vztah.
Ale vychovali jste dvě děti.
Bylo by těžké celou tu dobu lhát.
Říkám si, že bych na tvém místě byla dost naštvaná.
A taky zmatená a nervózní. Ale zároveň šťastná, že je naživu.
No, asi bych nevěděla, jak se cítit.
Co já vím? Já ani nikdy nebyla zamilovaná.
Možná protože moc mluvíš.
Myslím, že je mrtvé.
Mohl bych s tebou cvičit.
Zjistit, jak ti to jde s něčím živým.
Bojuji jen s vojáky.
A evidentně i s balíky sena.
No tak. Bude to zábava. Jsme…
Máš pravdu.
Bylo to povznášející. Děkuju.
Nebudu riskovat hněv princezny tím,
že přivodím šrám jejímu chlapečkovi.
Teď odejdi.
Toade!
Nezvládl jsem zachránit sestru.
Nezvládl jsem pomoct otci.
Musím svou rodinu zvládnout ubránit.
Zvykl jsem si, že to za mě dělají druzí.
Princezna ti jistě ustanoví řádného instruktora.
Máš pravdu. Požádám ji, ať ustanoví tebe.
A proč mě?
Že nám to spolu tak klape.
Pro dnešek s výcvikem končím.
- Generále, pane. - Poručíku, pojďte.
- Je ostrý. - Ano.
Ocel přímo z rudy. Vyroben novou kovářskou metodou.
Při řádném zacházení ho nic nezastaví.
Přezbrojuji celý vojenský prapor.
Tu máte.
Tenhle je váš.
Nerozumím.
Copak Trojúhelník nenabídl Payanům pokus o mír?
Královna křivě neobviní jiný národ,
ledaže by doufala v boj.
Mírové rozhovory ztroskotají, o což se postaráme.
Dával jste Trojúhelníku hlasitě najevo svůj názor.
Když se něco pokazí, svalí vinu na vás.
Právě proto mě nahradíte vy.
Jestli je šance na mír s Payou, neměli bychom se o něj snažit?
Příliš se angažujeme na západní frontě v boji s Ganity.
Wren.
Payanská královna se osmělila. Zapomněla, kdo jsme.
Je v nejlepším zájmu republiky, abychom jí to připomněli.
Tak jo. Tudy. Zůstaňte pohromadě.
To je Tamacti Jun.
Počkej tu.
Běž.
Řekl jsem, ať čekáš, než získám informace.
Je tu, nebo ne?
Princezna Maghra je tady a prozatím je v bezpečí.
Něco nám neříkáš.
Je s královnou. To je vše, co vím jistě.
A Kofun?
Nic jsem neslyšel.
Jeho doprovodní věrostrážci nemohli cestou využít mapy Kompasu.
Třeba jsme přijeli jako první.
Pojďme ji najít.
Vyhledej nejhonosnější dům.
Královna se tam jistě opevnila.
Ty nejdeš?
Královna myslí, že jsem mrtvý, a tak to zatím zůstane.
Musím najít věrostrážce, co jsou mi věrní, a ujistit se, že mi dál budou sloužit.
Jestli se postavíme královně, budeme je potřebovat.
- A jak tě najdeme? - Já najdu vás, až bude čas.
Našlapuj kolem královny zlehka.
Nepodobá se nikomu, koho jsi kdy znal, a ty jsi teď na jejím území.
- Umím se o sebe postarat. - Ano, ale bez hlavy ti to půjde hůř.
Stejně mu nevěřím.
Já taky ne. Ale zatím ještě nešlápl vedle.
Nemůžeme se pohybovat ve velké skupině. Paris, zůstaň tu s Charlotte.
- Zavoláme tě, až ji najdeme. - Musím být blízko a chránit Haniwu.
A kdo Haniwu chránil posledních 17 let?
Tu máš.
Ochraňuj tohle.
Opatrně, Babo.
To musí být ono.
Bude moc šťastná, že jsme tu.
- Teď je princezna. - Pořád je to máma.
Co když ne? Co když ji pobyt tady změnil?
Tak ji zachráníme.
Dvě stráže. Šest kroků.
Stráže, šest kroků.
Identifikujte se.
Jdu za princeznou Maghrou.
Princezna v paláci nepřijímá návštěvy. Pokračujte.
- Mě přijme. - Řekl jsem pokračujte!
Haniwo!
- Maghro! - Mami!
Stát!
Tati! Tati!
Dost!
Vzdej se.
Babo?
Ne. Medvěd.
Našel jsem tě.
Já věděla, že mě najdeš.
- Mami. - Haniwo.
Ach, holčičko.
- Myslela jsem, že jsi mrtvá. - Je to dobré. Už jste v bezpečí.
Já tě našel. Já tě našel.
Maghro.
Neřekla jsi mi, že čekáme společnost.
Babo.
Tohle je lord Harlan.
- Tohle je jeho dům. - Miláčku, prosím. Náš dům.
- Co? - Babo. Poslouchej mě.
Baba? Tohle je Baba Voss?
Ano.
Já jsem Harlan, lord z Pennsy,
a tohle je trapné, ale jsem ženatý s vaší manželkou.
Babo. Pojď nahoru.
- O čem to mluví? - Pojď nahoru a já ti to vysvětlím.
Pojď.
Ano, všichni půjdeme nahoru. Na horký čaj.
Ty. Ty přestaneš mluvit.
- Dost těžko. - Ne když ti vyrvu hrdlo.
A uděláš z naší ženy vdovu?
Tak tohle je Baba Voss?
Kdo to je?
„Kdo to je?“ Jen tvá královna, nic víc.
Vítej, Babo Vossi.
A nevolala má sestra jméno Haniwy?
[posunky] Prosím.
Jsem Haniwa.
Mé modlitby byly vyslyšeny.
Rodina mé sestry se jí vrátila bez úhony.
Moje děťátka.
Musíte se mnou povečeřet. Připijeme si na váš bezpečný návrat.
Myslíš, že myslí hned teď?
Mocný Baba Voss.
Legenda tě předchází a tys nezklamal.
Prošel jsi přes stráže, jako by byli jen vysoká tráva.
Moc vysocí mi nepřišli.
Jedni z nejlepších vojáků na světě.
Když je posíláte na děti, žádný div, že neporazí muže.
Babo.
V pořádku, Maghro.
Kvůli mně být zdvořilý nemusí.
Konec konců jsme rodina, ne?
Tak, tak.
Od bývalého trivantského vojáka a otrokáře přeci lze očekávat
určité nedostatky ve společenském chování.
Sibeth, prosím.
Počkat… Ty jsi otrokář?
Vážně? Páni.
No, ne že bych soudil, ale…
- Ne, soudím. Dost. - Ty buď potichu.
Ano, Harlane.
Buď hodně potichu. Jako myška.
Jen mi přijde jako ironie,
že by si payanská princezna ze všech lidí vzala zrovna otrokáře.
Nicméně předpokládám, že ti Jerlamarel nedal příliš na výběr, co, Maghro?
Když tě tak opustil?
Omlouvám se, lorde Harlane,
že před vámi probírám exmilence vaší ženy.
Ne, v pořádku. V pořádku. Všichni máme nějakou minulost, no ne?
Například tohle býval můj dům. Teď je váš.
A život jde dál.
To je zajímavý postřeh.
Mou budoucnost odmalička určovalo mé prvorozenství,
takže žádnou skandálně vzrušující minulost zmínit nemůžu.
Asi jsem Maghře svým způsobem záviděla.
Tu svobodu,
zdánlivě sobeckou, zvolit si vlastní cestu
bez ohledu na ostatní, beze smyslu pro odpovědnost za kohokoli…
Při vší úctě, Veličenstvo, Maghra zasvětila život
lásce k manželovi, výchově svých dětí
a službě alkenskému lidu.
Při vší úctě, horská ženo…
…to kvůli mé sestře jsou Alkenny zrádci koruny.
Alkenny nemůžou být zrádci koruny. Lid Alkenny už neexistuje.
Když zmizí utajený kmen, jak to zjistíme?
Dost.
Náš otec zakazoval
hovory o politice u stolu z velmi dobrého důvodu.
Dobře řečeno, drahá.
- Kdo si dá ještě víno? - Já ano.
Je to paradox.
Když jsme byly děti, já byla ta romantička.
Maghra vždy tvrdila, že se nikdy nevdá, a vida.
Já jsem stará panna a ona má jen u tohohle stolu dva manžely.
Nechtěla jsem tě ranit, Babo Vossi.
Svou sestru vroucně miluji, i když mi lhala, zradila mě.
[posunky] Miluji jen tebe.
Stejně bych pro ni zabíjela nebo zemřela.
Jistě to máš stejně.
Ach, jistě i vy, lorde Harlane.
Je čest být v tak vybrané společnosti.
Poznáváš můj hlas, vojáku?
To sotva, protože jsi mrtvý.
Jen uvnitř.
Královna řekla, že sis vzal život.
Královna vždy měla napjaté vztahy s pravdou,
neřekl bys?
Nahlas ne.
Tak… co se teď bude dít?
No ano, co?
Kofune, Haniwo,
musíte vědět, že vás matka nikdy nepřestala hledat.
Od chvíle, co vás oddělili, myslela jen na vás.
Je nešťastné, že se musí vydat na cestu, jen co jste dorazili.
- Kéž by to bylo jinak. - Na cestu?
Na jakou cestu?
- O čem to mluví? - Neměla jsem čas vám to říct…
Jde o nanejvýš důležitou misi.
Maghra jako má vyslankyně přijme mírovou delegaci z Trivantů.
Ty teď odjedeš?
Je to jen na pár dní. Já musím.
- Jedu s tebou. - I já.
- Ne. - Ne.
Jste příslušníci královské rodiny.
Moc cenný úlovek, aby si ho Trivanťané nechali ujít.
Ani by nevěděli, že tam jsme.
Jste budoucnost tohoto království a dost možná i světa.
Nemůžeme riskovat, že vám ublíží.
Sestra má pravdu. Zůstanete tady. Teď jste se vrátili. Znovu o vás nepřijdu.
- Mami. - Haniwo. Tvá matka promluvila.
Maghro, Trivanťané nevyšlou mírovou delegaci.
Oni nevyjednávají.
Nenazvala bych to vyjednáváním. Budou podlézat.
Trivanťané nikdy nepodlézali a nikdy nebudou.
Nikdy neměli důstojného protivníka.
- Vás? - Boha.
Jejich vojáci vašemu bohu podříznou krk a krev vypijou.
O mír nicméně žádali Trivanťané.
Je to trik nebo past.
Babo, musíme to zkusit. Jestli existuje aspoň šance…
Neexistuje.
Tak je porazíme na bojišti.
- To už vůbec. - Tak co podle tebe máme dělat?
Trivanťany ničí válka s Ganity na západě. Nepoutejte jejich pozornost k východu.
- Co když je pozdě? - Vzdejte se.
Mluví jako pravý Trivanťan.
Musíš to chápat.
Potřebovala jsem ho, aby nám zajistil bezpečí.
Ten zmeteček dole to tak nevidí.
On se jen tak předvádí.
Babo. Vždycky jsi mi věřil.
A tys mi celou tu dobu lhala.
No, ty víš nejlíp, jak bolí minulost, již lépe zapomenout.
Ráda sis ji připomněla, princezno.
Princezna, co uprchla z Payi, zemřela v den,
kdy jsem se ti zaslíbila jako tvá žena.
Tak odsud odejděme.
Vezmeme děti a vrátíme se do hor.
Tam jsme byli šťastní. A můžeme být zase.
- Kdyby to jen bylo tak snadné. - Je to tak snadné.
Jsi má žena, oni naše děti a tohle minulost, co chceš zapomenout.
No, tohle je lid mého otce.
Na smrtelné posteli mě prosil, ať ho ochráním před svou sestrou,
a já ho zklamala.
Opustila jsem Payu a spousta lidí rukou Sibeth zemřela.
Jsem jediná, kdo ji může skutečně vyzvat v boji o trůn
a zachránit království.
Tak princezna ti není dost dobrá.
Teď chceš být královna?
Jen než zajistím trvalý mír
a pak předám moc Harlanovi.
Maghro. Harlan si z tebe dělá svůj nástroj.
Ne. Já jsem si udělala nástroj z něj.
Zapomínáš, co je pro tebe nejdůležitější.
Ty, já, Haniwa, Kofun, na nás záleží nejvíc.
Pro své děti bych zemřela.
Nežádám tě, ať pro ně zemřeš, ale ať pro ně žiješ.
Když uteču…
Když uteču a znovu sestru obrátím proti sobě,
Haniwa ani Kofun nikdy nebudou nikde v bezpečí.
Udržel jsem nás v bezpečí 18 let. Dokážu nás tam ochránit.
- Tady to nedokážu. - Já vím, ale já ano.
Můžu ochránit tebe i je.
Á, dobře, že jste oba tady.
Tak pojďme probrat spací pořádek.
Za normálních okolností jsem samozřejmě
přístupný skupinovým aktivitám.
- Harlane. - Na co asi tak velká postel?
Nech toho.
Odpusť.
Jen se pokouším zachránit choulostivou situaci.
Řekla jsi mu vůbec, že tohle je můj dům? Je to můj dům.
Každýmu je to fuk.
Jsi opilý.
Ano.
A myslím, že z dobrého důvodu.
Hele, Babo… Bab… Vossi,
je mi jedno, co tu budeš dělat s mou ženou… Naší ženou.
Nezajímá mě to.
Pro nás všechny by ale bylo špatné, kdyby se to měli dozvědět lidi.
Tajná spolčení fungují, jen když zůstanou tajná.
Jestli nezmlkne, narvu mu do huby vlastní chřtán.
Chová se takhle ke každému?
Nech nás, prosím.
Jak si přeješ.
Víš, časem, Babo Vossi,
ti dojde, že nejsem tvůj nepřítel,
ale že tím nejsem o nic míň nebezpečný.
Možná jsem přišel o dům, ale tohle je pořád moje město.
A měl by sis dávat pozor, jak se mnou mluvíš.
Potřebuju tě. Teď víc než kdy dřív.
Babo?
Co ti to provedli?
Musel jsem ji získat zpět.
Vážně nevím, co si královna myslí.
Čarodějníci v královské rodině?
To si myslí, že to lidi strpí? U jejích bran budou nepokoje…
Ztiš hlas, nebo ti královna vyřízne jazyk.
Tušitelko.
Jsi to ty?
Říkají mi Paris.
Paris.
Mám naléhavou zprávu pro princeznu.
Jsi voják, co dovedl Kofuna do Pennsy.
Ano.
Říkal, že ostatní tomu nebyli nakloněni.
Měli jsme své rozkazy. Já je plnil.
A čí rozkazy plníš teď?
Dvacet let jsem přísahal věrnost generálovi věrostrážců.
Nelehko porušitelný zvyk.
Zajistím, aby to Mag… Aby to princezna dostala.
Ten den v lese.
Zasáhla jsi mě.
Říkám si, jaký to musí být pocit,
vědět, co se stane, ještě než k tomu dojde.
Především to znamená, že mám pořád obavy.
Tak jsem o tom nikdy nepřemýšlel.
Když je řeč o těch obavách…
Předtím jsi Kofuna chránil. Dělej to i teď.
Buď mu nablízku a chraň ho před problémy.
Já ho vytáhla na tenhle svět. Mě už dávno neposlouchá.
Udělám, jak žádáš.
Dobře. Děkuji.
Ale…
…jen protože žádáš ty.
Tobě říkají Toad?
Ano.
To je pitomý jméno.
Nedostatek představivosti mých rodičů.
Počkej tu.
Princezno Maghro.
Slyším hlas mrtvého muže.
Tak pojď blíž.
Jsi to opravdu ty?
Tamacti.
Prý je na místě gratulace. Konala se svatba?
Ano. Zatímco jsi byl mrtvý, snažila jsem se dát věci do pořádku.
Vdavkami s lordem?
Pennští vojáci jsou věrní v první řadě Harlanovi a až potom královně.
To je dobře.
Abychom přemohli tvou sestru, bude třeba co nejvíc vojáků.
Všichni jsme zajedno. Harlan je cenným přínosem.
- Kdy pokročíme? - Pracuju, seč můžu.
Vysvětlit, proč nejsem mrtvý, když jsem se zabil za královnu, je těžké.
- Kolik času? - Víc, než máme.
Co jsem slyšel, má tvá sestra v řádu dnů zatáhnout Payu do války.
Třeba ne.
Nechá mě uspořádat diplomatickou schůzku s Trivanty.
Proč by Trivanťané jednali o míru, když vůbec nevyhlásili válku?
Je to zdržování. Aby mohli přemístit vojáky ze západní fronty.
Sám jsi říkal, že Trivanťané dostávají na západní frontě pořádně zabrat.
Tak rozhodně nemůžou chtít válku na východě.
Může dost dobře být naděje na mír, i kdyby skutečně měli postranní motiv.
Dokud bude na trůnu tvá sestra, žádný mír nebude.
Nicméně zabít královnu, nebo ji dokonce svrhnout není nic jednoduchého.
Ve vláknech je spousta zákonů, všechny upravené, aby chránily vládce.
- A ty je všechny znáš? - Ne. Vůbec.
Já ano.
Tak sežeň věrostrážce a starost o zákony nech mně.
Máš plán?
Víc než jeden.
Takový rozdíl proti našemu domovu.
Měl bys vidět Trivanty. Vedle nich Pennsa vypadá prťavá.
Je to úžasné místo.
Až na ty otroky a na to, jak tě unesli.
Ne všichni Trivanťané jsou zlí.
Někoho jsem tam potkala. Někoho, jako jsme my.
- Opravdu? - Ano.
A není příbuzná Jerlamarela. Oba její rodiče jsou slepí.
Takže to není jen Jerlamarelova linie. Zrak se opravdu navrací.
Nezdáš se tím moc nadšený.
Podívej, co udělal se světem.
Co udělal s námi.
Nebyl to zrak, co zničilo svět.
Byli to lidi. Můžou to udělat se zrakem i bez něj.
Koukni na královninu válku s Trivanty.
Chrání svůj lid. Není to úkol královny?
Proč bráníš někoho, kdo nás celý život naháněl?
Nevěděla, že patříme do rodiny. Kdyby to máma řekla, nemuseli jsme se skrývat.
Máma nás chránila.
Možná.
Možná chránila sama sebe.
Vždy budu věřit víc matce než královně.
A co Jerlamarel?
Jemu jsi taky věřila. A Podomek, za něj ses taky zaručovala.
Fakt mě chceš zlobit, když ti držím čepel u hlavy?
Omlouvám se.
Já taky.
Za všechno.
Tak jo. Jsi si tím jistý?
Udělej to.
- Paris? - Jo. Tady. Pojď.
Sedni si.
Poseď se mnou.
Takže, posun ve světě.
Ano.
Promiň.
Promiň, že jsem ti o tomhle všem neřekla.
O tom, kdo doopravdy jsem.
Maghro, já vím, kdo doopravdy jsi.
Pokud jde o tohle, jsem ráda, žes mi to neřekla.
Neudržela bych tvé tajemství před Babou.
Je strašně naštvaný.
A jaký by podle tebe měl být?
Když svou ženu najde vdanou za jiného?
Vysvětlila jsem to.
Vysvětlila jsi mu, proč jsi tajila,
že jsi Kaneova dcera?
Nechce mě poslouchat.
Nemůžu před tím utíkat. Musím zůstat.
Pro Haniwu a Kofuna.
Zůstaneš pro Haniwu a Kofuna?
Pro koho jiného?
Na korunu máš právo prvorozené.
Nosit ji není žádná legrace.
Víš…
…celou tuhle pouť jsi zahájila ty.
Ty jsi Haniwu a Kofuna naučila číst.
Vyprávěla jsi jim příběhy o velkém Jerlamarelovi.
Jejich otci.
Nikdy bych z hor neodešla.
Byla to jen otázka času.
Hory tě nikdy nemohly zadržet.
Chyběla jsi mi.
Kofune.
Co děláš tady?
Naslouchám světu.
Co slyšíš?
Všechno. Pojď.
Zavři ty svý oči.
Nech zvuk prostoupit myslí.
Tak co slyšíš?
Vlastně nic.
Nic nikdy není nic.
I absence zvuku je výmluvná.
Tati.
Já vím. Slyšel jsem ho přicházet.
Jen buď v klidu.
Dýchá pomalu. Není na lovu.
A je to. Běží zpět k ostatním.
Jsi naštvaný na mámu?
Co matka dělá, dělá pro tebe a tvou sestru.
A co ty?
Já myslel, že po příjezdu shodíš Harlana ze střechy.
Uvažoval jsem o tom.
Nemůžeš ho nechat vyhrát.
Na Harlanovi nezáleží.
Na tom celém tady nezáleží.
Jsme zase spolu.
Musím jen přijít na to, jak se odsud dostat.
Zpátky, kam patříme.
Už mě ani nenapadá, kam všichni patříme.
Počkej, slyším to.
Povídej.
Ano?
Lorde Harlane, v sadu se našel kůň vašeho bratra. Osedlaný a bez jezdce.
No nebylo by to poprvé.
Kerrigan má ve zvyku vzít nejbližšího koně, když má naspěch.
No tak, dejte ho do mých stájí. Pak si ho vyzvedne.
Pane, tahle brašna visela na sedle. Se vzkazem pro vás.
To ne.
Ne.
Co se stalo?
Co je? Co se stalo?
Kerri.
Kerrigan.
To je mi moc líto.
Kofune?
Jak se tu zabydluješ?
Výborně, děkuju.
Dáš si?
Jasně.
Tvá matka. Tenhle dům.
Musíš mít v hlavě pěkný zmatek.
To jo.
Trápí tě něco?
Na chvilku jsem zapomněla, že jsi vidomý.
Nejspíš vidíš mou bolest?
Ano.
To musí být ale dar.
Taky tím pádem nemám jinou možnost než ti věřit.
Protože je to tajemství.
Kofune. Musí to zůstat mezi námi.
Samozřejmě. Zůstane.
Přišla jsem o dítě.
Bylo mi odebráno.
To je mi moc líto.
Až to lidi zjistí…
V naší vesnici se to dělo v jednom kole. Lidi to pochopí.
Tohle není tvá vesnice.
A já nejsem alkenská matka.
Stála jsem před celým městem a ohlásila své dítě.
Vidomé dítě, které teď nepřijde.
Budou si myslet, že už… že už nejsem vyvolená.
Že už nejsem Boží královna.
Tak jim řekni pravdu.
Pochopí to. Budou s tebou soucítit, tak jako já.
Je mi to líto.
Děkuji.
Děkuji, Kofune.
Přiznávám, že jsem sem přišla, protože jsem si potřebovala vylít srdce.
Měla jsem silný pocit, že ti můžu věřit.
Od chvíle, co jsme se potkali. Cítíš, že můžeš věřit ty mně?
Já nevím.
Protože mí věrostrážci vraždili tvůj lid?
Ano.
Doufám, že ti pomůžu pochopit,
že kdybych věděla, že je to Maghra a její děti,
tak…
- Nechci, abys mě nenáviděl, Kofune. - Neznám tě.
Ale já to chci. Chci, abys mě znal.
Být královnou je moc osamělé.
Byla jsem moc dlouho sama a bála se, že už nedokážu navázat vztah.
Ale k tobě už vztah cítím.
Něco mě na tobě utěšuje.
Co mě naplňuje nadějí.
Nadějí v co?
V budoucnost Payi.
Nebudu žít věčně.
Tohle posvátné království může jednoho dne spočinout na tvých bedrech.
Je to velká tíha pro každou smrtelnou ženu či muže.
Unesu ji jen proto, že po všechny ty roky na trůnu
mám stále po svém boku, ve svém nitru někoho…
…kdo vede každý můj krok.
- Máš na mysli Boha? - Ano, Kofune.
Bez něhož jsme jen prach.
Ukážu ti,
- jak žádat Boží radu… - Sibeth.
…abys znal jeho hlas, až bude třeba,
a on znal tvůj.
Poslouchej. Abys ho uslyšel, nejdřív ho musíš ucítit.
Ať tě jeho plamen zahřeje, jako Božský plamen zahřívá zemi.
Ó ano. Pociť ho.
Ano.
Pociť mě, Kofune.
Ztrať se ve mně a najdeš Boha.
Ano. Pociť mě.
Pociť mě.
Překlad titulků: Jiří Sailer