Baba, min elskede
tilgi meg.
I går sørget jeg over moren min.
I dag er hun en levende prinsesse.
Dette ekteskapet vil tjene oss alle.
Så dette er Pennsa? Er det alltid så stille?
Aldri.
Jeg er den siste alkennyer.
Bow!
Mamma!
-Hvordan kan du gifte deg? -Jeg kan ikke stoppe det.
Prinsesse Maghra og lord Harlan,
dere kan forsegle foreningen.
Jeg skal overtale rådet til å be om et diplomatisk møte med payanerne.
Trivanter ber ikke om fred!
Det gir oss tid til å bringe en bataljon eller to østover.
Du må krysse grensen.
-Hva er lasten? -Datteren hennes.
Anse det som en bryllupsgave.
Mange gode ting starter med begjær.
-Du kan ikke stole på henne. -Hvorfor ikke?
Hun er ikke den som har løyet for meg hele livet.
Herfra er det to dager til Pennsa.
Hvordan tror du hun er?
-Hun er som Maghra. -Vet vi engang hvem det er?
Takk for at dere kom til meg.
Ladyer og lorder. Takk for deres troskapsløfter.
Kaptein Gosset, hvordan går opptellingen?
Utpostene Hareburr og Currlye har lovet 25 soldater.
Lebnin har lovet 30 til.
Lebnin anser det som en ære, ikke bare en plikt, Deres Majestet.
Jeg står ved din side, som min far sto ved din fars.
Når vi legger det sammen med våre pennsanske soldater…
Ingen fra Altoona? Er det mulig?
Er det lord Diego?
Deres Majestet, Altoona er klare med 20 soldater.
Ti færre enn Lebnin. Byen deres har dobbelt så mange borgere.
Vi nærmer oss plantesesongen.
Byrådet mente at gårdsarbeidere må fortsette å plante,
ellers blir det matmangel.
Lord Diego, er du klar over hva som skjedde i Kanzua?
Vi har hørt om lidelsene deres.
Si meg, om jeg ødela hjemmet ditt foran deg,
druknet alle du kjente og elsket, myrdet din kone og dine barn,
-ville du brydd deg om avlinger? -Unnskyld, Deres Høyhet.
Kanskje vi skal dra til Altoona og finne det ut.
[signaliserer] Trivantene ønsker å møtes.
Jeg spør igjen, hvor mange soldater lover du?
Tretti soldater.
Greit.
Kaptein Gosset.
Opptellingen fortsetter med møter i Monroe.
Tenker du noen ganger at ilden snakker til deg?
Da jeg var alene etter at far døde og du forsvant,
var jeg sikker på at den fortalte meg hemmeligheter.
Hvorfor sa du ikke at Trivantes har bedt om et diplomatisk møte?
Fordi det ikke spiller noen rolle. Tenk deg fars reaksjon.
Det mektige Trippelrådet frykter meg. Bønnfaller meg om fred.
-Vi må vurdere det. -Hvorfor det?
Vi har rettferdigheten på vår side. Gud vil lede angrepet.
Men likevel må mennene på slagmarken tro.
-På Gud? -På deg.
De må tro at dronningen deres har gjort alt hun kan for å beskytte dem.
Mennene mine vil følge ordre.
Sibeth.
En soldat må tro på saken, må tro på dronningen,
må elske henne til det punkt der han er villig til å dø for henne.
Tenk om du kunne hindre Trivantes i å trenge inn i landet vårt
uten å ofre en eneste soldat.
Du har allerede deres lydighet,
men om du klarer dette, får du deres kjærlighet.
Det har aldri blitt gjort.
Når ba trivantene om forhandlinger sist?
-Aldri. -Det stemmer.
Kanskje å ha Gud på din side betyr…
…at du vinner krigen uten å måtte utkjempe slaget.
Trivantene har ingen dronning eller konge.
Jeg kan ikke forhandle med vanlige politikere.
Selvsagt ikke.
Men jeg kan dra som utsendingen din.
Som prinsessen og søsteren din kan jeg snakke for deg.
Greit.
Takk, Sibeth.
En fredsavtale vil selvsagt kreve en formell unnskyldning
og erstatning for angrepet på Kanzua.
Hva? Du vet at det ikke er mulig.
Vi skal vinne en krig uten å utkjempe et slag, ikke sant?
Jeg vil si at alt er mulig.
Du trodde kona di var død, men det var hun ikke,
og nå er dere snart sammen igjen.
Du må være så spent. Jeg er spent, og jeg har aldri møtt henne.
Det er selvsagt komplisert nå som hun er prinsesse.
Rart, hva?
At hun aldri nevnte at hun var prinsesse.
Det er vanskelig ikke å tenke at en sånn utelatelse er en slags løgn.
Om jeg var deg, ville jeg tenkt at hele forholdet var en løgn.
Men dere oppdro to barn sammen.
Det ville vært vanskelig å lyve gjennom det.
Om jeg var deg, ville jeg vært veldig sint.
Men også forvirret og nervøs. Men også glad for at hun lever.
Jeg ville nok ikke visst hva jeg skulle føle.
Hva vet vel jeg? Jeg har aldri vært forelsket.
Kanskje det er fordi du snakker for mye.
Jeg tror den er død.
Jeg kunne trene med deg.
Se hvordan du klarer deg med noe levende.
Jeg slåss bare mot soldater.
Og høyballer, ser det ut som.
Kom igjen. Det blir gøy.
Du har rett.
Det var forfriskende. Takk.
Jeg vil ikke risikere prinsessens vrede ved å skade gutten hennes.
Gå din vei.
Toad!
Jeg kunne ikke redde søsteren min.
Jeg kunne ikke hjelpe faren min.
Jeg må kunne forsvare familien min.
Jeg er altfor vant til at andre gjør det for meg.
Prinsessen kan sikkert utnevne en ekte trener til deg.
Du har rett. Jeg ber henne utnevne deg.
Og hvorfor meg?
Fordi vi kommer så godt overens.
Jeg har trent nok for i dag.
-General, sir. -Løytnant, kom.
-Det er skarpt. -Ja.
Nytt stål. Og smidd på en ny måte.
Riktig håndtert kan det ikke stoppes.
Jeg gir hele bataljonen nye våpen.
Her.
Dette er ditt.
Jeg forstår ikke.
Tilbød ikke Trippelrådet payanerne en fredsavtale?
Dronningen retter ikke falske anklager mot en annen nasjon uten at hun vil ha kamp.
Fredsforhandlingene vil slå feil, og vi skal sørge for at de gjør det.
Du har vært veldig åpen mot Trippelrådet.
Om noe går galt, vil de gi deg skylden.
Og derfor skal du dra i mitt sted.
Hvis det er en mulighet for fred med Paya, bør vi ikke gripe den?
Vi er sprengt på vestfronten med kampen mot ganittene.
Wren.
Den payanske dronningen er blitt modig. Hun har glemt hvem vi er.
Det er i republikkens beste interesse at vi minner henne på det.
Greit. Denne veien. Hold dere samlet.
Det er Tamacti Jun.
Vent her.
Gå.
Jeg ba dere vente mens jeg samlet informasjon.
Er hun her eller ikke?
Prinsesse Maghra er her og i trygghet.
Det er noe du ikke forteller oss.
Hun er hos dronningen. Det er alt jeg vet sikkert.
-Og Kofun? -Jeg har ikke hørt noe.
Heksejegereskorten hans reiste uten hjelp av kompasskart.
-Kanskje vi kom først. -La oss finne henne.
Finn det høyeste huset. Dronningen har slått seg til der.
Blir du ikke med?
Dronningen tror jeg er død, og sånn må det forbli foreløpig.
Jeg må kontakte heksejegerne som er lojale mot meg
og sjekke at de fortsatt står til tjeneste.
Vi vil trenge deres støtte om vi skal konfrontere dronningen.
-Hvordan finner vi deg? -Jeg finner dere når tiden er inne.
Vær forsiktig med dronningen.
Hun er ikke som noen du har møtt, og du er i hennes rike nå.
Jeg klarer meg.
Ja, men ikke like godt uten hode.
Jeg stoler fortsatt ikke på ham.
Ikke jeg heller. Men han har ikke vært uærlig ennå.
Vi kan ikke gå i en så stor gruppe.
Paris, bli her sammen med Charlotte.
-Vi sender bud når vi finner henne. -Jeg må holde Haniwa trygg.
Hvem har holdt Haniwa trygg de siste 17 årene?
Her.
Hold denne trygg.
Vær forsiktig, Baba.
Det må være der.
Hun blir glad for at vi er her.
-Hun er prinsesse nå. -Hun er fortsatt mamma.
Hva om hun ikke er det? Hva om hun har forandret seg ved å være her?
Da redder vi henne.
To vakter. Seks steg.
Vakter, seks steg.
Identifiser dere.
Jeg skal møte prinsesse Maghra.
Prinsessen tar ikke imot gjester i slottet.
Gå videre.
-Hun vil ta imot meg. -Gå videre, sa jeg.
Haniwa!
-Maghra! -Mamma!
Stopp!
Pappa! Pappa!
Stopp!
Trekk tilbake.
Baba?
Nei. En bjørn.
-Jeg fant deg. -Jeg visste at du ville det.
-Mamma. -Haniwa.
Å, jenta mi.
-Jeg trodde du var død. -Det går bra. Dere er trygge nå.
Jeg fant deg.
Maghra.
Du fortalte ikke at vi ventet gjester.
Baba.
Dette er lord Harlan.
-Dette er hans hus. -Kjære, da. Vårt hus.
-Hva? -Hør på meg, Baba.
Baba? Er dette Baba Voss?
Det er det.
Jeg er Harlan, lord av Pennsa,
og dette er litt kleint, men jeg er gift med kona di.
Baba. Bli med opp.
-Hva snakker han om? -Bli med opp, så skal jeg forklare.
Kom.
Ja, la oss gå opp. Drikke varm te.
Du… skal slutte å snakke.
-Lite trolig. -Ikke om jeg river over strupen din.
Og gjøre kona vår til enke?
Så dette er Baba Voss?
Hvem er det?
"Hvem er det?" Bare din dronning.
Velkommen, Baba Voss.
Og hørte jeg min søster rope Haniwas navn?
[signaliserer] Vær så snill.
Jeg er Haniwa.
Bønnene mine er besvart.
Min søsters familie har kommet uskadd til henne.
Ungene mine.
Dere må spise middag med meg. Vi må skåle for gjenkomsten deres.
Mener hun nå?
Den mektige Baba Voss.
Du er legendarisk, og du skuffet ikke.
Du spaserte gjennom vaktene mine som om de bare var høyt gress.
De virket ikke særlig høye.
Noen av verdens beste soldater.
Du sender dem for å jakte på barn. Ikke rart at de ikke kan slåss mot en mann.
Det går bra, Maghra. Han trenger ikke å være høflig for min skyld.
Vi er tross alt en familie.
Hør, hør.
Og som tidligere trivant og slavehandler,
er det bare rimelig å vente manglende bordmanerer.
Vær så snill, Sibeth.
Vent… Var du slavehandler?
Seriøst? Jøss.
Jeg dømmer ikke, men…
-Jo, jeg dømmer. Mye. -Ti stille.
Ja, Harlan.
Vær veldig stille. Som en liten mus.
Jeg synes bare det er så ironisk
at en payansk prinsesse giftet seg med en slavehandler av alle.
Men Jerlamarel ga deg vel ikke særlig til valg, Maghra?
Når han forlot deg sånn.
Jeg beklager, lord Harlan,
at jeg prater om din kones tidligere elskere.
Det er i orden. Alle har vel en fortid?
For eksempel var dette mitt hus før. Nå er det ditt.
Og runddansen fortsetter.
Du har et interessant poeng.
Siden fødselsretten bestemte framtiden min fra ung alder,
har jeg ikke noen skandaløs fortid å snakke om.
Jeg har nok misunt Maghra på en måte.
Friheten,
egoistisk som det virket, til å velge sin egen vei
uten tanke for andre, uten ansvarsfølelse for noen…
Med respekt å melde, Deres Majestet, Maghra har brukt livet
på å elske sin mann, oppfostre sine barn
og tjene alkenny-folket.
Med respekt å melde, fjellkvinne…
…det er min søsters skyld at alkennyene er fiender av tronen.
Alkennyene kan ikke være fiender av tronen. De fins ikke lenger.
Hvordan vet vi om en skjult stamme forsvinner?
Det er nok.
Faren vår forbød diskusjoner om politikk ved bordet av en god grunn.
Godt sagt, min kjære.
-Hvem vil ha mer vin? -Jeg.
Det er pussig.
Da vi var barn, var jeg romantikeren.
Maghra sverget at hun aldri ville gifte seg, men her er vi.
Jeg er peppermø, og hun har to ektemenn bare ved dette bordet.
Det var ikke vondt ment, Baba Voss.
Jeg er glad i søsteren min, selv om hun løy for meg og forrådet meg.
[signaliserer] Du er mannen min. Jeg elsker bare deg.
Jeg ville fortsatt drept eller dødd for henne.
Sånn er det sikkert for deg også.
Og deg, selvsagt, lord Harlan.
Det er en ære å være i så godt selskap.
Kjenner du igjen stemmen min, soldat?
Det kan jeg umulig, for du er død.
Bare på innsiden.
Dronningen sa at du tok livet ditt.
Dronningen har alltid hatt et merkelig forhold til sannheten,
ikke sant?
Det sier jeg ikke høyt.
Så… hva skjer nå?
Mon tro det.
Kofun, Haniwa,
dere skal vite at moren deres aldri sluttet å lete etter dere.
Fra det øyeblikket dere kom fra hverandre, tenkte hun ikke på annet.
Det er uheldig at hun må ut på reise når dere nettopp har kommet.
-Jeg skulle ønske det var annerledes. -Hvilken reise?
-Hva snakker hun om? -Jeg rakk ikke å si det.
Det er en svært viktig oppgave.
Maghra skal være min stedfortreder og ta imot en fredsdelegasjon fra Trivantes.
Drar du nå?
Det er bare for noen dager. Jeg er nødt.
-Jeg blir med. -Jeg også.
-Nei. -Nei.
Dere er medlemmer av kongefamilien.
En for verdifull premie til at trivantene sier nei til den.
De ville ikke visst at vi var der.
Dere er kongerikets framtid, og muligens verdens.
Vi kan ikke risikere at det skjer dere noe.
Hun har rett. Jeg har nettopp fått dere tilbake. Jeg vil ikke miste dere igjen.
-Mamma. -Haniwa. Moren din har talt.
Maghra, trivantene vil ikke sende en fredsdelegasjon.
De forhandler ikke.
Jeg ville ikke kalt det en forhandling. De skal tigge.
Trivantene har aldri tigget, og det vil de aldri.
De har aldri hatt en verdig motstander.
-Deg? -Gud.
Soldatene deres vil rive strupen over på guden din og drikke blodet.
Men det er trivantene som har bedt om fred.
Det er et triks eller en felle.
Vi må prøve, Baba. Om det er en eneste sjanse…
Det er det ikke.
Da slår vi dem på slagmarken.
-Det er enda mindre sjanse for det. -Så hva gjør vi?
Trivantene kriger mot ganittene i vest. Ikke trekk oppmerksomheten deres mot øst.
-Hva om det er for sent? -Overgi dere.
Talt som en ekte trivant.
Du må forstå.
Jeg trengte ham for å holde oss trygge.
-Den lille ormen der nede mener ikke det. -Det er bare sånn han er.
Du har alltid stolt på meg.
Og du har løyet for meg hele tiden.
Du av alle vet hvor vondt det er å ha en fortid man vil glemme.
Du ville gjerne bli minnet på den, prinsesse.
Prinsessen som rømte fra Paya, døde
den dagen jeg lovet meg til deg som kone.
Så la oss dra herfra. La oss ta med barna og dra tilbake til fjellene.
Vi var lykkelige der. Det kan vi bli igjen.
-Det er ikke så enkelt. -Det er så enkelt.
Du er min kone, de er våre barn, og dette er fortiden du vil glemme.
Dette er min fars folk.
Han bønnfalt meg på dødsleiet om å beskytte dem mot søsteren min,
og jeg feilet.
Jeg sviktet Paya, og så mange døde for Sibeths hånd.
Jeg er den eneste som kan ta fra henne tronen
og redde kongeriket.
Så prinsesse er ikke nok.
Nå vil du bli dronning?
Bare til jeg har sikret varig fred,
så vil jeg gi makten til Harlan.
Maghra, Harlan gjør deg til verktøyet sitt.
Nei. Jeg har gjort ham til mitt.
Du glemmer det som er viktigst for deg.
Deg, meg, Haniwa og Kofun, vi er det viktigste.
Jeg ville dødd for barna mine.
Jeg ber deg ikke dø for dem. Jeg ber deg leve for dem.
Hvis jeg drar min vei, hvis jeg vender søsteren min mot meg igjen,
vil ikke Haniwa og Kofun være trygge noe sted noensinne.
Jeg har holdt oss trygge i 18 år. Jeg kan beskytte oss der ute.
-Det kan jeg ikke her. -Nei, men jeg kan det.
Jeg kan beskytte dem og deg.
Å, bra. Dere begge er her.
La oss snakke om soveordninger.
Dette er selvsagt uvanlige omstendigheter.
Jeg er åpen for gruppeaktiviteter.
-Harlan. -Derfor er sengen min så stor.
Slutt.
Tilgi meg.
Jeg prøver bare å gjøre det beste ut av en kinkig situasjon.
Har du fortalt at det er mitt hus? Det er mitt hus.
Ingen bryr seg.
Du er full.
Ja.
Og med god grunn, syns jeg.
Hør her, Baba… Bab… Voss.
Jeg bryr meg ikke om hva du gjør her inne med kona mi… kona vår.
Spiller ingen rolle.
Men det ville vært dumt for oss alle om folk fant det ut.
Hemmelige allianser fungerer bare om de forblir hemmelige.
Hvis han fortsetter å snakke, stapper jeg hans egen strupe i ham.
Er han sånn mot alle?
La oss være i fred, er du snill.
Som du vil.
Med tiden, Baba Voss,
vil du forstå at jeg ikke er en fiende,
men det gjør meg ikke mindre farlig.
Jeg har mistet huset mitt, men dette er fortsatt min by.
Og du bør være forsiktig med hvordan du snakker til meg.
Jeg trenger deg. Nå mer enn noen gang før.
Baba?
Hva gjorde de mot deg?
Jeg måtte få henne tilbake.
Jeg forstår ikke hva dronningen tenker på.
Hekser i kongefamilien.
Tror hun folk vil godta det? Det vil bli opprør…
Demp deg, ellers kutter dronningen ut tungen din.
Spåer.
Er det deg?
Jeg heter Paris.
Paris.
Jeg har en viktig beskjed til prinsessen.
Du er soldaten som fulgte Kofun til Pennsa.
Ja.
Han fortalte at de andre var mindre velvillige.
Vi hadde våre ordrer. Jeg fulgte dem.
Og hvis ordrer vil du følge nå?
I 20 år har jeg sverget lojalitet til heksejegernes general.
Det er ikke en enkel vane å bryte.
Jeg skal sørge for at Mag… prinsessen får dette.
Den dagen i skogen.
Du berørte meg.
Jeg lurer på hvordan det føles
å vite på forhånd hva som vil skje.
Hovedsakelig betyr det at jeg alltid er bekymret.
-Jeg har aldri tenkt sånn på det. -Apropos bekymringene…
Du har beskyttet Kofun før. Gjør det samme nå.
Hold deg i nærheten av ham og hold ham unna trøbbel.
Jeg dro ham inn i denne verden. Han hører ikke på meg mer.
Jeg skal gjøre som du ber om.
Bra. Takk.
Men…
…bare fordi det er du som spør.
Du heter Toad?
Ja.
Det er et dumt navn.
Manglende fantasi fra mine foreldres side.
Vent her.
Prinsesse Maghra.
Jeg hører en død mann snakke.
Så lytt bedre.
Er det virkelig deg?
Tamacti.
Jeg hører at man kan gratulere. Det har vært bryllup?
Ja. Mens du var død, har jeg prøvd å ordne opp.
Ved å gifte deg med en lord?
De pennsanske soldatene er lojale mot Harlan først og dronningen etter det.
Det er bra.
Vi trenger de styrkene vi kan få om vi skal overvinne søsteren din.
Vi er enige. Harlan er en verdifull ressurs.
-Når slår vi til? -Jeg arbeider så raskt jeg kan.
Å forklare hvorfor jeg ikke er død når jeg tok livet mitt, er komplisert.
-Hvor mye tid? -Mer enn vi har.
Etter det jeg hører, vil søsteren din sende Paya ut i krig om noen dager.
Kanskje ikke.
Jeg overtalte henne til å la meg arrangere et diplomatisk møte med Trivantes.
Hvorfor skulle trivantene diskutere fred når de aldri har erklært krig?
Det er en forhaling. Så soldatene kan marsjere fra vestfronten.
Du sa selv at trivantene er opptatt på vestfronten.
De kan umulig ønske krig i øst.
Det er en mulighet for fred selv om de har skjulte motiver.
Så lenge søsteren din er på tronen, blir det ikke fred.
Likevel er det ingen enkel sak å drepe dronningen, eller engang å avsette henne.
Det er mange lover som er skapt for å beskytte monarken.
-Og du kan alle disse lovene? -Nei, ikke alle.
Det gjør jeg.
Du kan samle heksejegerne dine, og la meg ta meg av lovene.
Har du en plan?
Mer enn én.
Annerledes enn hvordan vi vokste opp.
Du skulle sett Trivantes. Den får Pennsa til å virke bitte liten.
Det er et utrolig sted.
Bortsett fra slavene og hvordan de kidnappet deg.
Ikke alle trivanter er fæle.
Jeg møtte noen der. En som oss.
-Er det sant? -Ja.
Og ikke noe slektskap til Jerlamarel. Begge foreldrene hennes er blinde.
Så det er ikke bare Jerlamarels slekt.
-Syn kommer virkelig tilbake. -Du høres ikke særlig glad ut for det.
Se hva det har gjort mot verden. Se hva det har gjort mot oss.
Det var ikke syn som ødela verden.
Det var mennesker. Det kan de gjøre med eller uten syn.
Se på dronningen som går til krig mot Trivantes.
Hun beskytter folket sitt. Er det ikke det dronninger gjør?
Hvorfor forsvarer du en som har jaktet på oss hele livet?
Hun visste ikke at vi er familie.
Hadde mamma sagt noe, ville vi ikke trengt å skjule oss.
Mamma beskyttet oss.
Kanskje.
Kanskje hun beskyttet seg selv.
Jeg stoler mer på moren vår enn på dronningen.
Hva med Jerlamarel?
Du stolte på ham. Og Boots, du gikk god for ham også.
Vil du virkelig erte meg mens jeg holder en kniv mot hodet ditt?
Jeg er lei for det.
Det er jeg også.
For alt.
Er du sikker på dette?
Gjør det.
-Paris? -Ja. Her. Kom.
Sett deg.
Sett deg sammen med meg.
Så, et skifte i verden.
Ja.
Jeg er lei for det.
Jeg er lei for at jeg ikke fortalte deg om alt dette.
Om hvem jeg virkelig var.
Maghra, jeg vet hvem du virkelig er.
Og jeg er glad du ikke fortalte om dette.
Jeg ville ikke holdt hemmeligheten din for Baba.
Han er så sint.
Og hva venter du at han skal være?
Finne ut at kona er gift med en annen.
Jeg har forklart det.
Forklarte du hvorfor du skjulte
at du var Kanes datter?
Han vil ikke høre på meg.
Jeg kan ikke rømme fra dette. Jeg må bli.
For Haniwa og Kofuns skyld.
Du blir for Haniwa og Kofuns skyld?
Hvem ellers?
Kronen er din fødselsrett.
Det er ingen bagatell å bære den.
Vet du…
Det var du som startet alt dette.
Du lærte Haniwa og Kofun å lese.
Fortalte historier om den store Jerlamarel.
Faren deres.
Jeg ville ikke dratt fra fjellene.
Det var bare et spørsmål om tid.
Fjellene kunne ikke holde deg igjen.
Jeg har savnet deg.
Kofun.
Hva gjør du her ute?
Lytter til verden.
Hva hører du?
Alt. Kom.
Lukk øynene dine.
La lyden fylle hodet ditt.
Nå, hva hører du?
Egentlig ingenting.
Ingenting er aldri ingenting.
Selv fravær av lyd sier noe.
Pappa.
Hysj. Jeg vet det. Jeg hørte ham komme.
Bare slapp av.
Han puster sakte. Han er ikke på jakt.
Sånn. Han har gått for å finne de andre.
Er du sint på mamma?
Det moren din gjør, er for din og din søsters skyld.
Og hva med for din skyld?
Jeg trodde du ville kaste Harlan fra taket da du kom.
Jeg vurderte det.
Du kan ikke la Harlan vinne.
Harlan spiller ingen rolle. Hele dette stedet spiller ingen rolle.
Vi er sammen igjen.
Jeg må bare finne ut hvordan vi kommer oss herfra.
Tilbake dit vi hører til.
Jeg kan ikke tenke meg et sted der vi hører til lenger.
Vent, jeg hører det.
Fortell.
Ja?
Lord Harlan, din brors hest ble funnet i frukthagen.
Salet og uten rytter.
Det ville ikke vært første gang.
Kerrigan har for vane å gripe den nærmeste hesten når han har det travelt.
Sett henne på stallen min. Han henter henne når han er tilbake.
Sir, denne vesken hang på salen med en melding til deg.
Å, nei.
Nei.
Hva har skjedd?
Hva er det? Hva har skjedd?
Kerri.
Kerrigan.
Jeg er så lei for det.
Kofun?
Finner du deg til rette?
Ja, fint, takk.
Vil du ha litt?
Ja.
Moren din. Dette huset.
Det må være mye å fordøye.
Det er det.
Er det noe som plager deg?
Jeg glemte et øyeblikk at du er seende.
Jeg antar at du kan se smerten min?
Ja.
For en gave det må være.
Det betyr også at jeg må stole på deg.
For det er en hemmelighet.
Kofun.
Det må bli mellom oss.
Selvsagt. Det skal det.
Jeg mistet barnet.
Han ble tatt fra meg.
Så trist å høre.
Når folk finner det ut…
Det skjedde ofte i landsbyen vår. Folk vil forstå.
Dette er ikke landsbyen din.
Og jeg er ikke en alkennysk mor.
Jeg sto foran hele byen og annonserte barnet mitt.
Et seende barn som nå ikke vil komme.
De vil tro at jeg… ikke lenger er utvalgt.
-At jeg ikke lenger er Guds dronning. -Så fortell dem sannheten.
De vil forstå. De vil føle med deg, som jeg gjør.
Jeg beklager.
Takk.
Takk, Kofun.
Jeg tilstår. Jeg kom hit fordi jeg trengte å betro meg til noen.
Jeg følte på meg at jeg kunne stole på deg.
Det har jeg følt helt fra vi møttes. Føler du at du kan stole på meg?
Jeg vet ikke.
Fordi heksejegerne mine drepte folket ditt?
Ja.
Jeg håper jeg kan hjelpe deg å forstå
at om jeg hadde visst at det var Maghra og barna hennes,
så…
-Jeg vil ikke at du skal hate meg. -Jeg kjenner deg ikke.
Men jeg vil at du skal kjenne meg.
Det er veldig ensomt å være dronning.
Jeg har vært alene så lenge at jeg fryktet jeg ikke kunne knytte meg til noen.
Men jeg føler meg knyttet til deg alt.
Det er noe ved deg som gjør meg rolig.
Som gir meg håp.
Håp om hva?
Payas framtid.
Jeg vil ikke leve evig.
Dette hellige kongeriket vil kanskje en dag hvile på dine skuldre.
Det er for tungt å bære for en dødelig, kvinne eller mann.
Jeg har kunne bære det fordi jeg gjennom alle årene på tronen
alltid har hatt noen ved min side, inni meg…
…som ledet meg hele veien.
-Snakker du om Gud? -Ja, Kofun.
Uten henne er vi støv.
Jeg skal vise deg
-hvordan du søker Guds råd… -Sibeth.
…sånn at du kjenner stemmen hennes når du trenger den, og hun vil kjenne din.
Hør her. For å høre henne, må du først føle henne.
La flammen hennes varme deg som Gudsflammen varmer jorden.
Å, ja. Føl henne.
Ja.
Føl meg, Kofun.
Fortap deg i meg, og du vil finne Gud.
Ja. Føl meg.
Føl meg.
Tekst: Evy Hvidsten