Baba, min älskade…
…förlåt mig.
Igår sörjde jag min mor.
Idag är hon vid liv och prinsessa.
Det här äktenskapet kommer att hjälpa oss alla.
Så det här är Pennsa? Är det alltid så tyst?
Aldrig.
Jag är den sista Alkenny.
Bow!
Mamma!
-Hur kan du gifta dig idag? -Jag kan inte stoppa det här.
Prinsessan Maghra och lord Harlan,
ni kan fullborda er förening.
Jag ska övertala rådet att begära ett diplomatiskt toppmöte med Paya.
Trivantierna ber inte om fred!
Det här ger oss tid att föra några bataljoner österut.
Du måste korsa gränsen.
-Vad är lasten? -Hennes dotter.
Se det som en bröllopsgåva.
Många goda saker börjar med begär.
-Lita inte på henne. -Varför inte?
Det var inte hon som ljög för mig hela mitt liv.
Det är två dagsmarscher till Pennsa härifrån.
Hurdan tror du att hon är?
Hon är Maghra.
Vet vi ens vem det är?
Tack för att ni kommer till mig.
Mina damer, lorder. Tack för ert löfte om stöd.
Kapten Gosset, hur går mönstringen?
Våra utposter vid Hareburr och Currlye har utlovat 25 soldater.
Lebnin har utlovat ytterligare 30.
Lebnin ser det som en ära, inte bara en plikt, Ers Majestät.
Jag står med er, som min far stod med er far.
Detta plus våra trupper i Pennsa…
Inga från Altoona? Är det möjligt?
Lord Diego, är det sant?
Ers Majestät, Altoona är redo att skicka 20 soldater till.
Tio färre än Lebnin.
Er stad är dubbelt så stor.
Vi närmar oss såddsäsongen.
Stadens råd anser att lantarbetarna måste fortsätta med sådden,
annars blir det matbrist.
Lord Diego, är du alls medveten om vad som hände i Kanzua?
Vi har alla hört berättas om ert lidande.
Säg mig, om jag förstörde ditt hem inför dina ögon,
dränkte alla du känner och älskar, mördade din fru och dina barn,
skulle du bekymra dig om skörden?
Jag ber om ursäkt, Ers Höghet.
Vi kanske borde bege oss till Altoona och se efter.
[signalerar] Trivantierna vill ha ett möte.
Jag frågar igen. Hur många soldater sänder ni?
Trettio, min drottning.
Nåväl.
Kapten Gosset?
Mönstringen fortsätter med Monroe.
Tänker du dig nånsin att elden talar till dig?
När jag var ensam efter att far dog och du försvann,
kände jag att den berättade hemligheter för mig.
Varför sa du inte att Trivantes begär ett toppmöte?
För att det är oviktigt.
Föreställ dig fars reaktion.
Den mäktiga Triangeln är rädd för mig. Bönfaller mig om fred.
-Vi måste överväga det. -Varför?
Vi har rätten på vår sida. Gud går före oss i striden.
Ja, men likväl, på slagfältet måste männen tro.
-På Gud? -På dig.
De måste tro att deras drottning gjort allt i sin makt för att skydda dem.
Mina mannar gör som de blir befallda.
Sibeth.
En soldat måste tro på sin sak, tro på sin drottning,
älska henne så mycket att han är villig att dö för henne.
Tänk om du kan stoppa Trivantes från att angripa vårt land
utan att offra en enda soldat.
Du har redan deras lydnad,
men om du lyckas med det här har du även deras kärlek.
Det har aldrig gjorts förr.
När bad trivantierna om parlamentering senast?
-Aldrig. -Just det.
Kanske betyder att ha Gud på din sida…
…att du vinner kriget utan att behöva utkämpa slaget.
Trivantierna saknar drottning eller kung.
Jag kan inte förhandla med simpla politiker.
Självklart inte.
Men jag kan gå som ditt sändebud.
Som prinsessa och din syster kan jag tala för dig.
Nåväl.
Tack, Sibeth.
Självklart kräver att fredsfördrag en formell ursäkt
och skadestånd för attacken på Kanzua.
Vad? Det är omöjligt, och det vet du.
Vi skulle ju vinna kriget utan att utkämpa ett slag, eller hur?
Allt är möjligt, anser jag.
Så du trodde att din fru var död, men det är hon inte,
och nu ska ni vara tillsammans igen.
Vad glad du måste vara. Det är jag, fast jag aldrig träffat henne.
Fast det är komplicerat nu när hon är prinsessa.
Märkligt, eller hur?
Att hon aldrig har nämnt att hon är prinsessa.
Att utelämna en sån sak måste faktiskt ses som ett slags lögn.
I dina kläder skulle jag se hela relationen som en lögn.
Men ni uppfostrade ändå två barn.
Det vore svårt att ljuga hela den tiden.
Jag skulle nog vara väldigt arg om jag var du.
Även förvirrad och nervös. Men också glad att hon lever.
Jag vet inte vad jag skulle känna.
Men vad vet väl jag? Jag har aldrig varit kär.
Kanske för att du pratar för mycket.
Den är nog död nu.
Jag kan öva med dig.
Få se hur du står dig mot levande motståndare.
Jag kämpar bara mot soldater.
Och höbalar, tydligen.
Kom igen. Det blir kul. Vi…
Du har rätt.
Det var upplyftande. Tack.
Jag tänker inte riskera prinsessans vrede
genom att ge hennes pojke en skråma.
Gå, nu.
Toad!
Jag kunde inte rädda min syster.
Jag kunde inte hjälpa min pappa.
Jag måste kunna försvara min familj.
Jag är alltför van vid att andra gör det åt mig.
Prinsessan kan säkert utse en lämplig tränare åt dig.
Du har rätt. Jag ska be henne att utse dig.
Varför jag?
För att vi trivs så bra ihop.
Jag har övat färdigt för idag.
-General. -Löjtnant, kom.
-Det är vasst. -Ja.
Nystål. Smitt genom en ny process.
Rätt hanterat skär det genom allt.
Jag rustar om hela bataljonen.
Här.
Det här är ditt.
Jag förstår inte.
Gjorde inte Triangeln en framstöt till Paya om fred?
Drottningen anklagar inte lögnaktigt ett annat land
om hon inte har krig i sinnet.
Fredssamtalen kommer att misslyckas, vilket vi ska se till.
Ni har varit väldigt frispråkig inför Triangeln.
Om nåt går fel, kommer de att lägga skulden på er.
Därför ska du gå i mitt ställe.
Om det finns en chans till fred med Paya, ska vi inte försöka?
I nuläget drar striderna i väster mot ganiterna mycket resurser.
Wren.
Payas drottning har blivit övermodig. Hon har glömt vilka vi är.
Det ligger i republikens intresse att vi påminner henne.
Den här vägen. Håll er nära.
Det är Tamacti Jun.
Vänta här.
Gå.
Ni skulle vänta medan jag samlar underrättelser.
Är hon här eller inte?
Prinsessan Maghra är här och i trygghet för ögonblicket.
Det är nåt du inte berättar.
Hon är hos drottningen. Det är allt jag vet säkert.
Och Kofun?
Inga nyheter.
Häxfinnaren som är hans eskort färdas utan kompasskarta.
Vi kanske kom fram först.
Vi söker reda på henne.
Finn det högsta huset.
Där har drottningen sitt fäste.
Följer du inte med?
Drottningen tror att jag är död, och det ska hon få tro ett tag till.
Jag måste ta kontakt med de häxfinnare som är lojala
och försäkra mig om deras fortsatta lydnad.
Vi behöver deras stöd om vi ska konfrontera drottningen.
-Hur ska vi hitta dig? -Jag hittar er när det är dags.
Var försiktiga när ni möter drottningen.
Hon liknar ingen annan, och ni är i hennes rike nu.
Jag kan ta vara på mig.
Ja, men inte så bra utan ditt huvud.
Jag litar ändå inte på honom.
Inte jag heller. Men han har skött sig hittills.
Vi kan inte färdas i en stor grupp.
Paris, stanna här med Charlotte.
-Vi sänder bud när vi har hittat henne. -Jag måste skydda Haniwa.
Och vem har skyddat Haniwa de senaste 17 åren?
Här.
Var rädd om den där.
Försiktigt, Baba.
Där måste det vara.
Hon blir överlycklig över att se oss.
-Hon är prinsessa nu. -Hon är ändå mamma.
Men om inte? Hon kanske har förändrats av att vara här?
Då räddar vi henne.
Två vakter. Sex steg.
Vakter, sex steg.
Vem där?
Jag vill träffa prinsessan Maghra.
Prinsessan tar inte emot besökare i palatset.
Rör på er.
-Mig tar hon emot. -Rör på er, sa jag!
Haniwa!
-Maghra! -Mamma!
Stopp!
Pappa!
Stopp!
Avbryt.
Baba?
Nej. En björn.
Jag fann dig.
Jag visste att du skulle.
-Mamma. -Haniwa.
Min flicka.
-Jag trodde att du var död. -Du är i trygghet nu.
Jag fann dig
Maghra.
Du sa inte att vi skulle få gäster.
Baba.
Det här är lord Harlan.
-Det här är hans hus. -Raring, vårt hus.
-Vad? -Baba. Lyssna på mig.
Baba? Är det här Baba Voss?
Det är jag.
Jag är Harlan, lord av Pennsa,
och det här är genant, men jag har gift mig med din fru.
Baba. Följ med upp.
-Vad pratar han om? -Kom, jag ska förklara.
Kom.
Ja, låt oss gå upp allihop. Dricka varmt te.
Du ska sluta prata.
-Det tror jag inte. -Jo, om jag sliter strupen av dig.
Och göra vår fru till änka?
Så det här är Baba Voss?
Vem är det där?
"Vem är det där?" Bara din drottning.
Välkommen, Baba Voss.
Och hörde jag min syster ropa Haniwas namn?
[signalerar] Snälla.
Jag är Haniwa.
Mina böner har blivit besvarade.
Min systers familj återvänder oskadda till henne.
Mina raringar.
Nu äter vi middag tillsammans. Vi måste skåla för er trygga återkomst.
Menar hon just nu?
Den store Baba Voss.
Din legend föregår dig, och du lever upp till den.
Du mejade ner mina vakter som om de var långt ogräs.
Så långa verkade de inte.
Några av världens bästa soldater.
Ni skickar dem att jaga barn. Klart att de inte klarar av en man.
Baba.
Ingen fara, Maghra.
Han behöver inte vara hövlig för min skull.
Vi är ju alla en stor familj, eller hur?
Verkligen.
Och av en tidigare trivantisk soldat och slavhandlare
kan man inte vänta sig bästa bordsskick.
Snälla Sibeth.
Vänta… Är du slavhandlare?
Verkligen? Oj.
Jag vill inte döma, men…
-Jo, jag dömer. Verkligen. -Var tyst med dig.
Ja, Harlan.
Var väldigt tyst. Som en liten mus.
Jag finner det bara så ironiskt
att en payansk prinsessa gifter sig med en slavhandlare av alla människor.
Fast Jerlamarel gav dig väl inte
särskilt mycket val, eller hur, Maghra?
Att överge dig så där.
Jag ber om ursäkt, lord Harlan…
…för att jag talar om din frus tidigare älskare inför dig.
Nej, det är ingen fara. Vi har alla ett förflutet.
Till exempel var det här mitt hus. Nu är det ert.
Saker förändras.
Det är en intressant poäng.
Eftersom min härkomst dikterade min framtid från tidig ålder,
har jag inget spännande, skandalöst förflutet att tala om.
Jag avundades väl Maghra, egentligen.
Friheten,
fast jag upplevde det själviskt, att välja sin egen väg,
utan hänsyn till eller ansvar för nån annan…
Med all respekt, Ers Majestät, Maghra har vigt sitt liv åt
att älska sin make, uppfostra sina barn
och tjäna folket i Alkenny.
Med all respekt, bergskvinna…
…är det på grund av min syster som Alkenny-folket är förrädare mot kronan.
Alkenny-folket kan inte vara förrädare.
De finns inte mer.
Om en dold stam försvinner, hur ska vi veta det?
Det räcker.
Vår far förbjöd politik
som samtalsämne vid bordet, av goda skäl.
Bra sagt, kära du.
-Vem vill ha mer vin? -Gärna.
Det är lustigt.
När vi var barn var jag den romantiska av oss.
Maghra svor att hon aldrig skulle gifta sig, men här är vi nu.
Jag är ungmö, och hon har två makar bara här vid bordet.
Inget illa menat, Baba Voss.
Jag har min syster mycket kär, trots att hon har ljugit och bedragit mig.
[signalerar] Du är min man. Jag älskar bara dig.
Jag skulle ända döda eller dö för henne.
Det är antagligen likadant med dig.
Och med dig förstås, lord Harlan.
Vilken ära att vara i så fint sällskap.
Känner du igen min röst, soldat?
Det är omöjligt, för du är död.
Bara inombords.
Drottningen sa att du tog ditt liv.
Drottningens relation till sanningen har alltid varit komplicerad,
håller du inte med?
Jag säger det inte högt.
Så… vad händer nu?
Det kan man undra.
Kofun, Haniwa,
ni bör veta att er mor aldrig slutade söka efter er.
Från stunden ni skildes åt var ni allt hon tänkte på.
Tråkigt att hon måste ge sig ut på resa just när ni har kommit.
-Jag önskar att det inte vore så. -Resa?
Vilken resa?
-Vad pratar hon om? -Jag hann inte tala om för dig…
Det är ett uppdrag av yttersta vikt.
Maghra reser som mitt sändebud
för att möta en fredsdelegation från Trivantes.
Reser du nu?
Bara för några dagar. Jag måste.
-Jag följer med. -Jag också.
-Nej. -Nej.
Ni är medlemmar av kungafamiljen.
Ett alltför lockande byte för trivantierna att förbigå.
De skulle inte ens veta att vi är där.
Ni är framtiden för det här riket, kanske för hela världen.
Vi kan inte riskera att ni skadas.
Min syster har rätt. Ni stannar här.
Jag fick er just tillbaka. Jag vägrar förlora er igen.
-Mamma. -Haniwa. Din mor har sagt sitt.
Maghra, trivantierna sänder ingen fredsdelegation.
De förhandlar inte.
Förhandling är fel ord. Kräla i stoftet, snarare.
Det har trivantierna aldrig gjort, och kommer aldrig att göra.
De har aldrig haft en värdig motståndare.
-Ni? -Gud.
Deras soldater kommer att slita strupen av er gud och dricka dess blod.
Ändå är det trivantierna som vill parlamentera.
Det är ett trick eller en fälla.
Baba, vi måste försöka. Om det finns en chans…
Det finns det inte.
Då besegrar vi dem på slagfältet.
-Den chansen är ännu mindre. -Så vad ska vi göra, menar du?
Trivantierna är upptagna av kriget i väst mot ganiterna.
Gör inget som drar deras uppmärksamhet hit.
-Och om det är för sent för det? -Kapitulera.
Så talar en trivantier.
Du måste förstå.
Jag behövde honom för vår säkerhet.
Den där lilla masken verkar inte hålla med.
Det är bara hans sätt.
Baba. Du har alltid litat på mig.
Och du har ljugit för mig hela tiden.
Du om någon vet om smärtan av ett förflutet man helst vill glömma.
Du hade inget emot att bli påmind, prinsessa.
Prinsessan som flydde från Paya dog
dagen jag sa ja till att bli din hustru.
Så låt oss komma härifrån.
Vi tar barnen och återvänder till bergen.
Vi var lyckliga där. Vi kan bli det igen.
-Om det bara var så enkelt. -Det är så enkelt.
Du är min fru, de är våra barn, det här är det förflutna du vill glömma.
Det här är min fars folk.
Han bad mig på sin dödsbädd att skydda dem från min syster,
och jag misslyckades.
Jag övergav Paya, och massor dog på grund av Sibeth.
Bara jag kan utmana henne om tronen
och rädda kungariket.
Så det duger inte att vara prinsessa?
Nu vill du bli drottning också.
Bara tills vi har skapat en varaktig fred,
sen överlämnar jag makten till Harlan.
Maghra, Harlan använder dig som sitt redskap.
Nej. Jag använder honom.
Du glömmer det som är viktigast för dig.
Du, jag, Haniwa, Kofun, vi är det viktigaste.
Jag skulle dö för mina barn.
Jag ber dig inte att dö för dem, utan leva för dem.
Om jag sticker iväg…
Om jag sticker iväg, om jag vänder min syster mot mig igen,
är inte Haniwa och Kofun trygga nånstans i världen.
Jag har skyddat oss i 18 år. Jag kan skydda oss där ute.
-Men inte här. -Jag vet, men jag kan.
Jag kan skydda dem och dig.
Bra. Ni är här båda två.
Låt oss prata om sängarrangemangen.
Under vanliga omständigheter
är jag öppen för gruppaktiviteter.
-Harlan. -Varför är min säng så stor, tror du?
Sluta.
Förlåt mig.
Jag försöker bara göra det bästa av en kinkig situation.
Har du ens berättat att det är mitt hus? Det är mitt hus.
Ingen bryr sig.
Du är berusad.
Ja.
Med goda skäl, tycker jag.
Hör på, Baba… Bab… Voss,
jag struntar i vad du gör här inne med min fru… Vår fru.
Det spelar ingen roll.
Men det vore illa för oss alla om folk får reda på saken.
Hemliga allianser fungerar bara om de förblir hemliga.
Om han fortsätter prata, sliter jag skallen av honom.
Är han så mot alla?
Lämna oss, är du snäll.
Som du önskar.
Vet du, Baba Voss, med tiden
kommer du att inse att jag inte är din fiende,
men det gör mig inte mindre farlig.
Jag må ha mist mitt hus, men det här är fortfarande min stad.
Och du bör ge akt på hur du tilltalar mig.
Jag behöver dig. Nu mer än nånsin.
Baba?
Vad har de gjort med dig?
Jag var tvungen att rädda henne.
Jag förstår inte hur drottningen tänker.
Häxor i kungafamiljen?
Tror hon att folket finner sig i det? Det blir upplopp utanför slottet…
Vakta din tunga, annars låter drottningen skära ut den.
Sierska.
Är det du?
Jag kallas Paris.
Paris.
Jag har ett viktigt meddelande till prinsessan.
Du är soldaten som tog Kofun till Pennsa.
Ja.
Han sa att de andra inte ville.
Vi hade våra order. Jag följde dem.
Och vems order följer du nu?
Sen 20 år har jag svurit trohet mot överhäxfinnaren.
Det är en vana som är svår att bryta.
Jag ser till att Mag… prinsessan får det här.
Den där dagen, i skogen.
Du vidrörde mig.
Jag undrar hur det kan kännas
att veta om saker innan de inträffar.
Det innebär att jag alltid är bekymrad.
Så har jag aldrig tänkt på det.
På tal om bekymmer…
Du skyddade Kofun tidigare. Gör det nu också.
Håll dig nära honom och håll honom borta från problem.
Jag drog in honom i världen. Mig lyssnar han inte på längre.
Jag ska göra som du ber.
Bra. Tack.
Men…
…bara för att det är du som ber.
Du kallas Toad?
Ja.
Det är ett dumt namn.
Ett utslag av dålig fantasi hos mina föräldrar.
Vänta här.
Prinsessan Maghra.
Jag hör en död man tala.
Så lyssna noggrant.
Är det verkligen du?
Tamacti.
Jag borde väl gratulera. Har det varit ett bröllop?
Ja. Medan du var död har jag försökt ställa saker tillrätta.
Genom att gifta er med en lord?
Pennsas soldater är lojala mot Harlan först, därefter mot drottningen.
Det är bra.
Vi behöver allt folk vi kan få tag i för att besegra er syster.
Vi är alla överens. Harlan är en värdefull tillgång.
-När handlar vi? -Jag jobbar så fort jag kan.
Att förklara varför jag lever fast jag
tog mitt liv i drottningens tjänst är svårt.
-Hur mycket tid behövs? -Mer än vi har.
Jag har hört att er syster tänker dra in Paya i krig inom några dagar.
Kanske inte.
Jag övertalade henne att låta mig ordna ett fredsmöte med Trivantes.
Varför skulle Trivantes förhandla om fred
när de inte har förklarat krig?
För att vinna tid,
så att deras soldater hinner marschera från västfronten.
Du sa själv att trivantierna har händerna fulla på västfronten.
De kan inte önska krig på östfronten.
Det kan mycket väl finnas en chans till fred, även om de har dolda motiv.
Så länge er syster sitter på tronen, blir det ingen fred.
Men att döda drottningen eller avsätta henne är inte heller enkelt.
Det finns många lagar som syftar till att skydda monarken.
-Känner du alla dessa lagar? -Nej. Inte alla.
Det gör jag.
Så samla dina häxfinnare, så tar jag hand om lagarna.
Har ni en plan?
Fler än en.
Så annorlunda mot hur vi växte upp.
Du skulle se Trivantes. Pennsa verkar litet i jämförelse.
Det är en fantastisk plats.
Frånsett slavarna och att de kidnappade dig.
Inte alla trivantier är onda.
Jag mötte nån där. Nån som vi.
-Verkligen? -Ja.
Ingen släkting till Jerlamarel. Båda hennes föräldrar är blinda.
Så det är inte bara Jerlamarels ätt.
Seendet kommer verkligen tillbaka.
Du låter inte särskilt glad.
Se på vad det har gjort med världen.
Vad det har gjort med oss.
Det var inte synförmåga som fördärvade världen.
Det var människor.
De kan fördärva med eller utan synförmåga.
Se på drottningen som går i krig mot Trivantes.
Hon skyddar sitt folk. Är inte det en drottnings plikt?
Varför skyddar du nån som har jagat oss hela livet?
Hon visste inte att vi var släkt.
Om mamma gett sig tillkänna, hade vi inte behövt gömma oss.
Mamma skyddade oss.
Kanske det.
Kanske skyddade hon sig själv.
Jag litar mycket mer på vår mor än på drottningen.
Och Jerlamarel?
Du litade på honom. Och du gick i god för Boots också.
Bör du verkligen reta mig när jag håller en vass kniv mot ditt huvud?
Jag är ledsen.
Jag också.
För allt.
Okej. Är du säker?
Gör det.
-Paris? -Ja. Här. Kom.
Sätt dig.
Sitt bredvid mig.
Så världen förändras.
Ja.
Jag är ledsen.
Förlåt att jag inte berättade om allt det här.
Om vem jag verkligen är.
Maghra, jag vet vem du verkligen är.
Beträffande det här är jag glad att du inte berättade.
Jag hade berättat din hemlighet för Baba.
Han är så arg.
Det är klart att han är.
Att finna sin fru gift med en annan?
Jag har förklarat det där.
Förklarade du för honom varför du dolde
att du är en dotter till Kane?
Han vill inte lyssna på mig.
Jag kan inte fly från det här. Jag måste stanna.
För Haniwa och Kofun.
Stannar du för Haniwa och Kofun?
Vilka annars?
Kronan är din bördsrätt.
Det är ingen lätt uppgift att bära den.
Du vet…
…det var du som startade hela den här resan.
Det var du som lärde Haniwa och Kofun att läsa.
Lärde dem berättelserna om den store Jerlamarel.
Deras far.
Jag borde aldrig ha lämnat bergen.
Det var bara en tidsfråga.
Du kunde inte stanna i bergen för alltid.
Jag har saknat dig.
Kofun.
Vad gör du här ute?
Lyssnar på världen.
Vad hör du?
Allt. Kom.
Slut ögonen.
Låt ljudet fylla ditt sinne.
Vad hör du?
Ingenting, direkt.
Inget är nånsin ingenting.
Även frånvaron av ljud är talande.
Pappa.
Jag vet. Jag hörde honom komma.
Bara lugn.
Han andas sakta. Han är inte ute på jakt.
Sådär. Han går till flocken.
Är du arg på mamma?
Det din mor gör, gör hon för dig och din syster.
Och för dig, då?
Jag trodde först att du skulle kasta ner Harlan från taket.
Jag övervägde det.
Du får inte låta Harlan vinna.
Harlan är oviktig.
Hela det här stället är oviktigt.
Vi är tillsammans igen.
Jag måste bara räkna ut hur vi ska komma härifrån.
Och dit vi hör hemma.
Jag vet ingen plats där vi alla hör hemma längre.
Vänta, nu hör jag.
Berätta.
Ja?
Lord Harlan, er brors häst hittades springande i trädgården.
Sadlad och ryttarlös.
Det vore inte första gången.
Kerrigan brukar ta första bästa häst när han har bråttom.
Ställ den i mitt stall. Han får hämta den när han kommer hem.
Sir, den här väskan hängde på sadeln med ett meddelande till er.
Åh, nej.
Nej.
Vad har hänt?
Vad är det? Vad har hänt?
Kerri.
Kerrigan.
Jag är så ledsen.
Kofun?
Har du funnit dig tillrätta?
Ja, mycket väl, tack.
Vill du ha lite?
Gärna.
Din mor. Det här huset.
Det måste vara mycket att ta in.
Verkligen.
Är det nåt som bekymrar dig?
Jag glömde ett ögonblick att du kan se.
Jag antar att du kan se min smärta?
Ja.
Vilken gåva det måste vara.
Det betyder också att jag måste lita på dig.
För det är en hemlighet.
Kofun.
Det måste stanna mellan oss.
Självklart.
Jag miste barnet.
Han togs från mig.
Jag är så ledsen.
När folket får veta…
I vår by hände det ofta. Folk kommer att förstå.
Det här är inte er by.
Och jag är ingen Alkenny-mor.
Jag stod inför hela staden och tillkännagav mitt barn.
Ett seende barn som nu aldrig kommer.
De kommer att tro att jag… inte längre är utvald.
Att jag inte längre är Guds drottning.
Så berätta sanningen.
De kommer att förstå och känna med dig, som jag gör.
Förlåt mig.
Tack.
Tack, Kofun.
Jag ska erkänna. Jag kom för att jag behövde öppna mitt hjärta för nån.
Jag kände starkt att jag kunde lita på dig.
Det kände jag direkt vi möttes.
Känner du att du kan lita på mig?
Jag vet inte.
För att mina häxfinnare dödade ditt folk?
Ja.
Jag hoppas att du ska kunna förstå
att om jag hade vetat att det var Maghra och hennes barn,
hade jag…
-Du får inte hata mig, Kofun. -Jag känner dig inte.
Men jag vill att du ska känna mig!
Det är så ensamt att vara drottning.
Jag har varit ensam så länge att jag nästan har mist förmågan att få vänner.
Men jag känner en stark vänskap till dig.
Nåt hos dig lugnar mig.
Fyller mig med hopp.
Hopp för vad?
Payas framtid.
Jag lever inte för alltid.
Detta heliga kungarike kanske en dag vilar på dina axlar.
Det är en alltför tung börda för någon av kvinna född.
Jag har burit den för att under alla mina år på tronen
har det alltid funnits nån vid min sida, inom mig…
…som har väglett mina steg.
-Menar du Gud? -Ja, Kofun.
Utan honom är vi stoft.
Jag ska visa dig
-hur man söker Guds vilja… -Sibeth.
…så att du känner dess röst när du behöver den,
och hon känner din.
Hör på. För att höra henne, måste du först känna henne.
Låt hennes flamma värma dig, liksom Gudsflamman värmer jorden.
Ja. Känn henne.
Ja.
Känn mig, Kofun.
Förlora dig i mig, så ska du finna Gud.
Ja. Känn mig.
Känn mig.
Undertexter: Bengt-Ove Andersson