Trivantianerne har ingen dronning eller konge.
Jeg kan ikke forhandle med simple politikere.
Det er klart.
Men jeg kan tage af sted som din udsending.
Jeg skal kunne forsvare min familie.
Prinsessen kan garanteret udpege en egnet træner til dig.
Jeg beder hende om at udpege dig.
Jeg hedder Harlan og er fyrste af Pennsa.
Det er ret akavet, men jeg er gift med din kone.
Triaden tilbyder payanerne at slutte fred.
Fredsforhandlingerne slår fejl. Det skal vi nok sørge for.
Hvis noget går galt, vil de bebrejde dig det.
Og derfor rejser du i mit sted.
Måske betyder det at have Gud på din side,
at du kan vinde krigen uden at skulle udkæmpe slaget.
Så længe din søster sidder på tronen, bliver der ikke fred.
Hun beskytter sit folk. Er det ikke det, dronninger gør?
Hvorfor forsvarer du en, der har jagtet os hele vores liv?
Det er en hemmelighed. Kofun.
Det må blive mellem os to.
Der hang en taske på sadlen med et budskab til Dem.
-Paris. -Hjælp! Vi er blevet forrådt!
-Paris. -Vi er under angreb! Vågn op!
Paris!
Haniwa.
Din mor, Baba... De må ikke tage af sted.
De er allerede rejst. Hvad er der galt?
Jeg drømte om forræderi.
Blod. Blod og forræderi, Haniwa.
Okay. Du bliver her.
Kan du ikke sende en anden?
Hvem? Vil du have mig til at stole på en heksejæger?
-Kan du overhovedet ride? -Kofun gør det. Hvor svært kan det være?
-Jeg tager med. -Du forsinker mig bare.
-Bare tag en hest til mig! -Charlotte!
Der er ikke tid.
-Sværg, at du klarer dig. -Jeg skal gøre mit bedste.
Det lover jeg.
Hold dig for dig selv.
Bid mærke i alt, hvad der bliver sagt.
Jeg tvivler stærkt på, at man når til enighed...
...men hvis vores udsendinge vakler, taler du dem til fornuft.
Javel.
Du er bekymret.
Jeg er med på, at dronningen er på krigsstien,
men det koster os ikke noget at give freden en chance.
For hver dag vi tøver, har hun en dag mere til at styrke sin hær.
Jeg har begravet rigelig med soldater i år.
Du repræsenterer mig på mødet.
De andre udsendinge vil være utrygge ved dig, men de vil også lytte.
Ingen lytter til en løjtnant.
Det er derfor, jeg forfremmer dig til kaptajn.
Payanerne har dræbt vores folk.
I stedet for at hævne dem
foretrækker Triaden, at vi giver efter for fjenden.
Wren.
For at tjene republikken bedst muligt er man nogle gange nødt til
at arbejde uden om dens regering.
Forhandlingerne skal slå fejl. Forstår du det?
Javel.
Delegationen har afrejse nu. Her.
Hvis du bliver sulten.
Er du okay?
Kerrigan ville få sig selv slået ihjel på den ene eller den anden måde.
Jeg er glad for, at han gjorde det i prinsessens tjeneste, min hustru...
...og ikke mens han krydsede grænsen med en sækfuld torneblomster gemt i røven.
Jeg må have mere at drikke.
Vi kan drikke senere, når vi skåler med de trivantiske udsendinge.
Du må gerne skåle med de møgsvin. Jeg drikker min brors skål.
-Harlan. Vi... -Beklager.
Du har ingen grund til at beklage.
Men der er meget på spil, og er du ikke i stand til at deltage...
-Jeg ved det godt. Det er min by. -...må du sige det.
Jeg klarer mig.
Hvis vi svigter, får Sibeth sin krig, og så udsletter trivantianerne os.
Jeg har lige fået min familie tilbage. Jeg lader dem ikke lide overlast.
Det gør jeg heller ikke.
Du er faktisk min eneste familie nu.
Temmelig sølle, ikke?
Nu har du mistet hovedet 12 gange i dag.
Jeg parerede da to gange.
Vi binder en knude ved din grav til minde om den store bedrift.
Hvordan gør du det?
Du ved, hvor jeg går hen, før jeg selv ved det.
Bevægelse er et sprog.
Når man danser, slås, knepper.
Det er alt sammen bare kroppe, der taler til hinanden.
Jeg prøver at lære dig at lytte, men du klasker bare løs til mit sværd.
Dæk øjnene til.
-Det tror jeg ikke, jeg er klar til. -Det er du ikke. Tro mig.
Men synet hjælper dig ikke.
Enten hæmmer det dig, eller også er du bare håbløs.
Jeg vil finde ud af, hvad det er.
Kom så.
Okay.
Jeg tabte mit sværd...
Stop!
Hvad...
Godt nyt.
Måske er du ikke helt håbløs.
-Men ikke mere træning i dag. -Jeg vil prøve igen.
Så find en anden at kæmpe mod.
Det er Payas banner.
Hærfører Watts
af det trivantiske rige.
Kaptajn Gosset af det payanske kongerige.
Som skikken mellem vore to lande er,
skal soldaterne holde sig uden for lejren.
Alle andre, der kommer ind, skal være ubevæbnede.
Enig.
Vores soldater visiterer jeres udsendinge, og jeres visiterer vores.
Enig.
Så lad os komme i gang.
Godkendt.
-Godkendt. -Næste.
Godkendt.
Du er klar.
-Op med armene. Højere op. -Op med armene.
-Hvad er det? -Videre.
Chet-chet.
Haniwa? Hvad laver du her?
-Jeg har en besked fra Paris. -Kom herned.
-Hvornår har du lært at ride? -Det har jeg ikke.
-Det gør faktisk rigtig ondt. -Hvad siger Paris?
Hun siger, at I bliver forrådt. Vi må se at komme væk.
Hvis vi forlader forhandlingerne, bliver der krig.
Hun drømte det, mor.
Hun virkede meget sikker.
Paris' varsler er måske nøjagtige, men hvis vi trækker os, vil tusinder dø.
Det er helt sikkert.
Far.
Din mor håndterer det for os.
Vi holder os tæt på, i fald forræderiet finder sted.
Tak.
-Hun har taget fejl før. -Paris eller mor?
Dem begge to.
Godt, du kom.
Find et godt udkigspunkt.
Okay.
Mine vagter sagde, at du var begyndt at ride.
Det var jeg glad for at høre.
Med dit syn...
...må du være i stand til at ride meget stærkt.
Det må være berusende.
Jeg tænkte på...
Vil du tage mig med ud at ride?
Det vil betyde meget for mig.
Er du okay?
Skønt.
Så fri har jeg ikke følt mig meget længe.
Har du ikke? Du er jo dronning.
Du må ikke forveksle magt med frihed.
Min stilling binder mig til mit folk, men den holder mig også på evig afstand.
Det lyder ensomt.
Alle gør, som jeg befaler...
...men ingen griner sammen med mig...
...eller vil vide, hvordan jeg har det. Om jeg er glad eller trist.
Jeg... Jeg er dronningen.
Det er længe siden, at nogen har behandlet mig med enkel, uforfalsket ømhed.
Tak.
Skal vi gøre det igen?
I årevis hærgede en blodig konflikt mellem vores to lande.
Men freden har varet ved længe.
Nu hører vi så, at jeres dronning har samlet et krigsråd.
Det skal I vide.
Alle payanere vil fortryde det, hvis vi også griber til våben.
Men vi har intet særligt ønske om at gå i krig.
Når I har forklaret dronningens adfærd, kan vi måske finde en mindelig løsning.
Dronningen reagerer på trivantisk aggression.
Jeres soldater har begivet sig ind i vores land,
besat grænsebyer og taget vores folk som slaver.
Hvis jeres beskyldninger var sande,
kunne vi tale om at bringe dem ud af verden.
Trivantisk lov forbyder slavehandlere at krydse grænsen mod øst.
Og vi har ikke besat payanske byer,
bortset fra som gengældelse for militære togter
og smugleri over vore grænser.
Det er svært at tale om grænser,
når jeres regering igen og igen har ændret på landkortene
og gjort krav på payansk land.
Skal det forstås som en formel anklage?
Det er en kendsgerning.
Jeg kender den stemme.
Det er Wren.
Kvinden, der reddede os i Trivantes.
Det lyder, som om du er glad for at se hende.
Det er jeg også.
Det skal altid være svært med dig.
Hvis det blot var en grænsestrid,
kunne vi bare gennemgå kortene og nå til enighed om vore respektive territorier.
Ja, men...
...en indgået fred skal følges op af en officiel undskyldning
for angrebet på Kanzua.
En undskyldning? Det kan ikke være dit alvor.
Vi undskylder ikke for noget, vi ikke har gjort.
I udslettede dæmningen og prøvede at dræbe vores dronning.
Vås!
Hold nu op. Det er bare en undskyldning.
Vi er den stærkeste militærmagt på hele kontinentet.
Hvis vi ville dræbe jeres dronning, var hun allerede død.
Det er den styrke, der gør jer til den eneste nation, der kunne angribe Kanzua.
Jeres dronning er hadet af mange af sine landsmænd.
Det vil ikke overraske mig, hvis det såkaldte angreb
kom fra hendes egne rækker.
Uanset hvad vil vi ikke tage skylden for noget, vi ikke har gjort,
ligesom vi vil tage ansvaret for det, vi har gjort for at forsvare vores land.
For eksempel, lord Harlan, lagde vi ikke skjul på, at vi halshuggede din bror,
da han blev fanget som spion i vores by.
Af ren høflighed sendte vi faktisk hans hoved hjem til dig.
Vi ville have gjort det hurtigt, men han nægtede at samarbejde.
-Kaptajn Gosset! -Jeg dræber dig!
Kom så!
Så er det nok.
Er du blevet vanvittig?
-Fuck dig! -Jeg vil have ham anholdt!
Det er en fredsforhandling på neutral jord. Ingen bliver anholdt!
-Stik en ildrager skråt op! -Undskyld.
Du skal ikke undskylde til dem.
Det her var spild af tid. Vi er færdige her.
Går I? Åh nej dog.
Farveller. Godnat.
Sov sødt, møgsvin.
-Paris. -De fleste hugger brænde udenfor.
Jeg laver sværdøvelser.
Man laver den samme bevægelse igen og igen, til man slet ikke tænker over den.
I kamp er der ikke tid til at tænke.
Er det noget, Toad har lært dig?
Nej, det er en grundlæggende regel.
Husk på...
...at der findes våben, der er mægtigere end sværd.
Medfølelse, kærlighed...
Kærlighed reddede ikke vores folk.
Du har forandret dig, Kofun.
Så stor vrede.
Selvfølgelig er jeg vred.
Hele mit liv er jeg blevet løjet for.
Du har været sammen med dronningen.
Pas på. Pas rigtig godt på, min ven.
Dronningen...
...plejer kun én persons interesser.
Sine egne.
Eller også stoler hun bare ikke på hvem som helst.
I det mindste foregiver hun ikke at være nogen, hun ikke er.
Jeg har travlt, Paris.
Nu må I tage det roligt.
Der er ingen skade sket.
Ingen skade?
Du startede på det nærmeste en krig.
Jeg medgiver, at jeg nok mistede besindelsen...
Det har ødelagt enhver chance for at forhandle om fred.
Hvorfor er trivantianerne så ikke redet deres vej endnu?
Maghra, du er ny i det her.
Og, Boo-Boo,
du slår mig ikke som typen, der forhandler sig ud af en kamp.
Derfor må I stole på mig, når jeg siger, at vi har fået uvurderlig viden.
Hvad?
Trivantianerne mener det måske alvorligt med freden.
De vender ikke tilbage til bordet.
Jo, det vil de nu.
Men bordet er uden betydning.
Det, der betyder noget, er den aftale, man indgår, inden man sætter sig ved bordet.
Hvad snakker du om?
Hvad har du gjort uden min bemyndigelse?
Jeg handlede i dit navn
og med dit bedste for øje, prinsesse.
Vi har et møde i aften med ambassadør Scopus.
Et privat møde
uden brovtende snak og trusler og Torrances spionage.
I aften forhandler vi om freden...
...og så lader vi, som om vi gør det igen ved bordet i morgen.
Du går ikke til det møde.
Hvabehar?
Mener du mit møde, som jeg selv har arrangeret?
Det tror jeg nu, jeg gør.
Nej. Hvis du mister besindelsen igen,
bliver du og Maghra dræbt på stedet. Jeg går med hende.
Nå ja. En trivantisk forræder, der er eftersøgt for mord. Hvad kan dog gå galt?
Hold så op, begge to.
Lord Harlan, det er sidste gang,
du forhandler om noget på mine vegne uden min udtrykkelige tilladelse.
Forstået?
-Er det forstået? -Ja.
Nå...
Vi gør sådan her.
Harlan, du går til mødet sammen med mig, men det gør Baba Voss også.
Hvis du siger ét upassende ord,
gør han dig tavs på en måde, han selv vælger.
Hvor skal dit møde afholdes?
Du glemte at nævne, at du var medlem af Payas kongefamilie.
Det ville jeg have gjort... hvis jeg havde vidst det.
Vidste du det ikke?
Det er en lang historie.
Den må du fortælle mig engang.
Hver dag siden jeg flygtede, har jeg drømt om at se dig igen.
Jeg ved godt, det er svært.
Vores lande er på vej i krig.
Ikke hvis fredsforhandlingerne lykkes.
Det gør de ikke.
Det kan du da ikke vide.
Kan du?
Og hvis vores folk går i krig...
...vil du kæmpe for dit, og jeg vil kæmpe for mit.
Det må vi ikke lade ske, Wren.
Jeg ved, at min mor ikke ønsker krig.
Jeg er ikke sikker på, at der kan blive fred...
...mellem vores folk.
Og jeg vil ikke kæmpe mod dig.
Wren.
Jeg vil aldrig kæmpe mod dig.
Scopus?
Er De her?
Hvor skulle jeg ellers være?
Harlan. Hvem er De i selskab med?
Som lovet har jeg prinsessen med.
-Prinsesse. -Ambassadør.
Lad mig udtrykke min dybeste beklagelse
for lord Harlans utilgivelige udbrud.
De gjorde Dem selv til grin, Harlan, da De opførte Dem som et hidsigt barn.
Tænk, hvis De havde gjort skade på Watts.
Det er ikke et topmøde, hvis ingen får lidt knubs.
Nå... Skal vi komme i gang?
Hvor skal vi begynde?
Vi ved godt, at I ikke angreb Kanzua.
Jeg sætter pris på Deres ærlighed. Det er en forfriskende ændring.
Men jeg er ikke kommet for at høre noget, jeg allerede ved.
Så siger jeg noget, De ikke ved.
Om ganske kort tid er min søster ikke længere dronning.
Jeg lytter.
Dronningen har ikke været sig selv, siden Kanzua faldt.
Hun lider under det, og hendes dømmekraft er tvivlsom.
Mens Deres er mere fornuftig?
En krig mellem vore lande har ingen vinder.
Det tror jeg nu nok.
De beder os undskylde for et angreb, vi ikke står bag.
Når jeg bliver dronning, underkender jeg undskyldningen og afslører sandheden.
Hvorfor skulle jeg gå med til det?
Af samme grund, som De er mødt op.
Vi ved alle sammen godt, at Triaden ikke ønsker sig en krig til.
Hvis I vender ganiterne ryggen, trænger de gennem jeres mure på få uger.
Ganiterne er kakerlakker,
vi knuser under vore støvler hver eneste dag.
Og alle de støvler er mobiliseret mod vest.
Det vil være en stor fejl at undervurdere os.
Det ved jeg godt.
Men som De ved, begår vores dronning den slags fejl.
Har vi så en aftale?
Harlan, De har altså giftet Dem med en kommende dronning.
En vovet satsning, selv for Dem.
Vi er jo alle slaver af den ægte kærligheds luner.
Tak, fordi du ville spise med mig.
Her er så stille, når alle er væk.
Tak for rideturen i morges.
Det var så lidt.
Det var ikke spor lidt.
Jeg vil gerne gøre gengæld.
-Harmony? -Deres Højhed?
-Har du den? -Ja, en portion til hver.
-Din hjælp er en velsignelse. -Tak, min dronning.
Har du prøvet torneblomst før?
Færderen?
-Den er forbudt. -Jeg sladrer ikke, hvis du ikke gør.
Jeg har aldrig taget færdere.
Jeg er beæret over at tage med dig på din første færd.
Hvordan virker den?
Jeg kan ikke forklare dig det, som du ikke kan forklare mig om synet.
Jeg giver dig den samme mængde, jeg tager. Det kan en stor mand som dig godt klare.
Så er det min tur.
Og nu venter vi.
Jeg kan ikke mærke noget.
For at mærke noget skal du først røre.
Røre?
Ja, jeg kan mærke...
Jeg kan mærke...
Ikke sådan, Kofun.
Kan du mærke det?
Ja.
Jeg kan mærke det.
Sibeth.
Skal jeg holde op?
Nej.
Hvad synes du så?
Scopus indgår aftalen. Tro mig.
-Jeg stoler ikke på jer. -Så, Baba.
Spørg din mand, hvorfor en højtstående trivantisk ambassadør lytter til ham.
Det har han ret i, Harlan. Det er mistænkeligt.
Jeg er ikke spion.
Hvad er det så?
Dronningens skatter. De er tårnhøje og tåbelige.
For at holde min by befæstet og sørge for mad til mine borgere
må jeg af og til indgå lyssky handler uden om Kanzuas jerngreb.
Det er torneblomst. Kul.
Så du brød loven?
Kækt. Ja, jeg brød loven for mit folks skyld.
Du tog uden tvivl en god bid af kagen til dig selv.
En rimelig del. Det var mig, der løb en risiko.
Vi har alle en tvivlsom fortid, ikke sandt?
Du burde være taknemlig for min,
for uden den ville vi være på vej i krig nu.
Så, Baba Voss, medmindre du har flere fine, små trusler til mig,
går jeg i seng nu.
Vi skal jo lade, som om vi forhandler en fred på plads i morgen.
Det har været en lang dag. Lad os alle gå i seng.
Vi kan skændes videre i morgen.
Undskyld.
Fjern dig.
Nej.
Hvordan vi sover privat, er én ting, men Scopus har lige indgået en aftale
med den kommende dronning Maghra og hendes kommende kong Harlan.
Det skal vi ikke så forvirring om, vel?
Hvis du rører hende...
En skønne dag får jeg dig til at fuldende den sætning.
Jeg sover herude med dig.
Hvad?
Han er et fjols, men han har ret.
Jeg vil ikke være skyld i, at din plan slår fejl.
Det er også for koldt for dig herude.
Gå ind.
Er du sikker?
Ja.
Vi ved alle sammen godt, at Trivantes ikke angreb Kanzua.
Men vi ved også godt, at jeres dronning er skør nok til at gå i krig alligevel.
Så vi vil håndtere hende, som man håndterer et hysterisk barn.
Med freden for øje
vil vi give hende den undskyldning, hun kræver.
Tak, ambassadør.
Og til gengæld for denne løgn
accepterer I de grænser, der er bundet på vores kort.
Enig?
Vi accepterer jeres forslag og takker jer på vegne af Payas folk.
Glimrende.
Vores assistenter laver de nye kort, og vi kan godkende dem i morgen inden afrejse.
En sidste ting, inden vi skilles.
Det her med, at jeres dronning tager synet til sig...
Det må høre op.
Hvis de seende får lov til at leve i fred hos jer,
kan ingen grænseindrømmelser redde jer fra ødelæggelsen.
Hej, Paris.
Hej.
Jeg har vist ikke bedt dig om at sætte dig.
Du skal da ikke spise alene.
Måske kan jeg lide at spise alene.
Ingen kan lide at spise alene.
Da jeg bad dig om at passe på Kofun, mente jeg ikke, at han skulle blive soldat.
Tro mig. Det er der ingen risiko for.
Jeg mener det. Han er i din varetægt.
Det er dit ansvar at vejlede ham.
Jeg lærer ham at beskytte sig selv.
-Ikke andet. -Toad.
Hele mit liv har jeg lært, at jeg skulle dræbe hekse.
Nu skal jeg så beskytte dem.
-Hvorfor skulle jeg stole på dig? -Du må stole på dig selv.
Du og du alene bærer ansvaret for hvert eneste valg, du træffer.
Hvad, hvis jeg vælger forkert?
-Det gør du ikke. -Hvor ved du det fra?
Fordi...
...jeg kan fornemme, at du er en god mand...
...med et meget fjollet navn.
God mand.
Godmorgen.
Hej.
Fortryder du det i går aftes?
Jeg havde bare aldrig prøvet det før.
Det nye er altid skræmmende.
Men også spændende.
Jeg vil ikke gøre noget, der får dig til at føle dig utilpas.
Lige for tiden er det nærmest alting.
Du har haft det svært.
Du ved ikke, hvem du kan stole på.
Lad os indgå en pagt. Jeg vil aldrig lyve for dig.
Du vil aldrig lyve for mig.
Selv ikke når de ting, vi fortæller hinanden, kan gøre ondt at høre.
Enig?
Enig.
Denne fred...
...bygger på så mange løgne.
Og den holder ikke.
Måske er der en større sandhed bag alle løgnene.
Hvad er det for en sandhed?
At ingen ønsker sig krig.
Gid jeg delte dit håb.
Jamen...
...hvis du holder dig tæt på mig, smitter det måske af.
Angreb! Vågn op!
Hvad sker der?
Hærfører Watts?
Hvem der?
Hvem...
Hjælp! Vagter!
Vi er blevet forrådt!
Scopus.
Det er jeg ked af.
-Nej. -Wren.
Far, hold dig væk!
Dig. Det var dig, der gjorde det.
Wren. Nej.
Det var din plan helt fra start.
Nej, det var ikke os.
Du vidste, at jeg var den eneste, der kunne forhindre det.
-Wren. -Du holdt mig væk derfra.
Du udnyttede mig.
Nej.
Wren, vent!
Snigmorderen har payanske mærkninger.
Sibeth.
Pis.
Hun ville ikke tillade en fredsaftale.
Topmødet skulle bane vejen for en krig, vi ikke kunne forhindre.
Jeg beundrer hende nærmest.
Hvis det ikke var, fordi hun får os alle slået ihjel.
Vi må væk herfra.
Trivantianerne er her, før gudeflammen stiger op.
Kofun?
Sibeth.
Jeg er ked af at vække dig.
Hvad er der galt?
Der sker noget. Jeg er ikke i sikkerhed her.
Hvad er det? Hvad sker der?
Ikke noget endnu, men det kommer. Det er jeg sikker på.
Du er den eneste, jeg stoler på.
Du kan blive hos mig.
Tak.
Hvordan gik rejsen?
Du virker ikke overrasket.
Over at dronning Kane ønskede krig? Nej, det overrasker mig ikke.
Jeg prøvede at advare Triaden.
De soldater havde ikke behøvet at dø.
Der er noget andet, du skal vide.
Angrebet...
Jeg tror, det blev anført af Baba Voss.
Så Baba og hans børn slås for dronningen nu.
Det var mig, der fik ham hertil og lod ham undslippe.
Hvis det slipper ud, vil Triaden kræve mit hoved på et fad.
De hører det ikke fra mig.
Du er den eneste overlevende. Triaden vil udspørge dig.
Det første spørgsmål vil være:
Hvordan kan det være, at den eneste overlevende var min kaptajn?
Tror du, jeg er forræder?
Nej, selvfølgelig ikke.
Jeg har kendt dig, siden du var barn.
Men jorden bliver ved med at skride under os.
Så jeg må have svaret på det spørgsmål, kaptajn.
Hvordan kan det være, at du alene overlevede?
-Jeg troede, du ville være glad for... -Svar mig.
Fordi jeg kan se.
Tekster af: Eskil Hein