Chet, chet!
Chet, chet, chet!
He tulivat vihdoinkin hakemaan noidat!
Ennen tänne tuloa -
olisimme voineet luovuttaa noidat heille,
mutta nämä lumosivat teidät.
Nyt teillä on tilaisuus katua.
Hankkiudutaan heistä eroon!
He ovat syypäitä tähän meitä uhkaavaan vaaraan.
He saavat ottaa vastuun siitä!
Kaikki tietävät...
Joelle...
...että olette olleet vihollisiamme koko ajan.
Älkää päästäkö heitä pakoon.
Älkää antako heidän mennä.
Käytämme heitä neuvotteluissa.
Nappasin hänet!
Väistäkää! Noita pitelee minua kurkusta kiinni.
Meidän täytyy lähteä.
Vie heidät joelle.
-Antakaa paholaisten mennä! -Arca!
Pääsemme heistä pian eroon!
Matal!
Mene.
Mene heidän mukaansa. Elä.
Rakastan sinua.
Matal.
Mitä hän tekee?
Jousi?
Lähden mukaanne.
Seuratkaa minua!
Kofun.
Minusta ei ole hyötyä.
Anna minun mennä.
Hän saa kuolla.
Ei.
Ei käy.
Jos olisin oikea paholainen, tekisin sen ilomielin.
Emme ole sellainen heimo.
Minä olen Tamacti Jun.
Noidanetsijöiden päällikkö kuningattarelle ja pyhille suojelijoille.
Tulit viimeinkin pelastamaan meidät, noidanetsijä.
Polvistu.
Mitä?
Te kaikki.
Pelastuaksenne -
luovuttakaa Jerlamarelin lapset.
Me alkennyt olemme kunnon ihmisiä.
Hiljaista väkeä.
Älkää...
Älä tee sitä, noidanetsijä.
Noidat lähtivät.
Kunnes toisin todistetaan...
te kaikki olette noitia.
Pyhä suojelija!
Olen Gether Bax!
Noidat lähtivät pakoon!
Seuratkaa minua!
Se on umpikuja.
Ei, poikani. Laskeudumme tässä alemmas.
Katso.
Isä.
Rakensitko tuon yksin?
Teen kaiken Jerlamarelia paremmin.
Mitä alapuolellamme on?
Vapaus, äiti.
Isä rakensi veneen.
Poika.
Milloin teit tämän?
Aina kun ehdin.
Ehdin tehdä vaikka mitä -
ennen heräämistänne aamuisin.
Miksi?
Minäkin toivoin, ettei tämä päivä koita.
Valmistauduit silti.
Niin, ja sen takia selviämme nyt.
Ne pakenijat.
Oliko yksi heistä rakentaja?
Kyllä, ja taitava.
Ylittäkää.
-Isä. -Tiedän. Kuulen heidät.
Anna miekkani.
He ovat edessä molemmilla rannoilla.
Matkataan hiljaa.
Olen etsinyt teitä -
eliniän ajan.
Olin paikalla, kun synnyitte.
Kuulin ensimmäiset parkaisunne.
Ja sen jälkeen omistauduin teidän löytämisellenne.
Olen tappanut monia päästäksenne luoksenne.
Ja nyt...
Mitä seuraavaksi?
Lähistöllä on kylä, jossa teidän läheisenne -
anelevat polvillaan anteeksiantoani.
Ehkä voisitte ostaa sen heille.
Puhukaa.
Antakaa minun kuulla äänenne -
ensimmäistä kertaa ensiparkumisenne jälkeen.
Astukaa esiin.
Ja antakaa minun saattaa teidät kuningattarenne luo.
Tehkää niin.
Silloin kyläläiset jäävät henkiin.
Eikö?
Apua!
Ei!
-Baba! -Maghra.
Odota, äiti.
Ei!
Äiti!
Menkää!
Arca!
Mitä alajuoksulla on?
Voimmeko seurata heitä?
Minä haavoituin.
Mitä edessä on?
Ehkä voit vielä pelastua.
Avovettä, syvää.
He kulkevat nopeasti.
Ette saa heitä kiinni.
Auttakaa.
Noin. Tämä säästää aikaasi.
Palatkaa kylään ja tappakaa kaikki.
Viestinviejä.
Viesti kuningattarelle.
Noidat ovat paenneet.
Tamacti Jun lähettää uutisia.
Löysikö hän noidat?
Kyllä, mutta he pääsivät pakoon.
Taasko?
-Miten? -Hän ei kerro.
Joudumme arvaamaan -
tai keksimään selityksen.
Lady An,
kun jumaltuli polttaa ihoamme, syytättekö jumalaa vai itseänne?
En kumpaakaan.
Syytän palvelijaa, joka ei huolehdi varjostani.
Jumalia ei syytetä. Teitä ei syytä kukaan.
Ehkä Tamacti Junin pitäisi kuitenkin palata kotiin.
Ei.
Hän tarvitsee lisää sotilaita sellaista matkaa varten.
Teidän majesteettinne...
Lähettäkää kaikki sotilaat.
He ovat isiä ja äitejä,
aviomiehiä ja vaimoja,
tyttäriä ja poikia.
Perheet kärsivät heidän viipyessään poissa.
He ovat kyllästyneitä tähän turhaan jahtiin.
He eivät voi sitä ymmärtää.
Pyhät koneet valittavat myös, teidän majesteettinne.
Jumalatkaan eivät ymmärrä tätä.
Tekö ymmärrätte, mitä jumalat sanovat?
Kyllä. Ne sanovat "riittää jo".
Tässä.
Muinaisessa perustuslaissamme.
"Hallitsija määrää parlamenttia -
ja on vallassa kuolemaansa asti."
En ole huonovointinen.
Payanin kansalaiset sanovat näin.
Kun te paneskelette heitä.
Olette etsinyt noitia jo sukupolven ajan.
Yhtäkään ei ole löydetty.
Olette uhrannut siihen armeijamme -
ja kansamme varat.
Pahasta voimasta ei silti löydy todisteita.
On vain -
mies, jota te rakastitte ja joka pakeni.
Sanotaan, että kansaamme hallitsee särkynyt sydän.
Viesti Jerlamarelilta.
Viesti lapsille sillä hetkellä, kun he olivat valmiita lähtemään.
Viesti silmille.
Lisää yllätyksiä Jerlamarelilta.
Annoin hänelle sanani.
En luovuta viestiä ennen kuin he ovat valmiita.
Se on viimeinen minulla oleva viesti.
Viimeinen lupaukseni hänelle.
Onko se varmaa?
On se.
Hyvä on.
"Rakkaat lapseni.
Joki on vasta alkua.
Ensimmäinen askel pitkällä matkallanne luokseni.
Seuratkaa jokea laventelin luo.
Suuri laventelitie."
Laventelitie on olemassa.
Seuratkaa laventelitietä Valaistumisen talolle.
Siellä rakennan uuden valtakunnan.
Kirkkaasti loistavan valon pimeyteen.
Ja jonakin päivänä saavutte luokseni ja saatte tietoni.
Kuljetatte tiedon maan synkimpiin ääriin."
"Ne, joilla on silmät, seuratkoot minua."
NE, JOILLA ON SILMÄT, SEURATKOOT MINUA
Seuraammeko jokea? Miten pitkään?
Hän jättää merkkejä.
-Me selviämme. -Niinkö?
Onko vaihtoehtoja?
On meillä.
Kuunnelkaa minua.
Katsokaa minua.
Mitä pidempi matka -
ja mitä suuremmat haasteet,
sitä enemmän se muuttaa matkaajia.
Tällainen matka...
Tästä selvinneet -
muuttuvat lopulta täysin erilaisiksi.
Mitä vastauksia Valaistumisen talo voi antaa,
jos emme tunnista enää itseämme?
Tottelen yhteistä päätöstämme, mutta kuunnelkaa minua.
Me voimme valita elämän tällaisina.
Jätetään noidanetsijä jälkeemme,
sillä hän lähtee varmasti peräämme.
Voimme siirtyä jonnekin, minne hän ei voi seurata meitä.
Voimme elää yksinkertaista ja rauhallista elämää -
yhdessä.
En taida koskaan tietää, kuka olen oikeasti,
ellen tiedä, mistä tulin.
Ja se onnistuu vain, jos tunnen Jerlamarelin.
Entä sinä?
Minua ei ole tarkoitettu piileskelemään maailmalta.
En halua unohtaa totuutta vain siksi,
että pelkään sitä.
Vai niin.
Äänestetäänkö?
Ne, jotka haluavat jättää joen ja etsiä suojaa.
Chet, chet.
Ne, jotka haluavat seurata Jerlamarelin jälkiä.
Chet, chet.
Vielä yksi ääni.
-Ei. -Olemme samaa heimoa, Haniwa.
Olemme samaa heimoa.
Me.
Ne, jotka ovat olleet mukana alusta asti.
Yhdyn Parisiin.
Olemme nyt ainoat alkennyt.
Jousileijonalla on sama yhteys.
Alkennyt halusivat ilmiantaa meidät -
pelastuakseen itse.
He tekivät niin.
Mutta he opettivat ja ruokkivat teitä -
ja välittivät ja tutustuivat teihin.
He muuttivat pelastaakseen teidät.
Ja pettivät meidät heti, kun voivat.
Meitä on kuusi. Kuulemme kaikkia.
Ei.
Hän ei liity tähän.
Haniwa.
Äänestän joen seuraamista.
Äänestän Haniwan ja Kofunin lailla.
Arca, Matal, äitini.
Menetimme liikaa pysähtyäksemme.
Päätös on siis tehty.
Päällikkö!
Raportti.
Hyviä uutisia.
Maasto on hankala, mutta voimme jatkaa.
Muut voivat levätä puolisen päivää, kun tutkimme reitin.
Pysähdymme vain, jos kuolemme -
tai löydämme Jerlamarelin lapset. Onko selvä?
-Selvä on. -Hyvä.
Liikkeelle!
-Se täytyy tehdä. -Tapammeko kuningattaren?
Jumalan?
Kuka vielä uskoo niin?
Uskollamme ei ole väliä.
Alemmilla muureilla uskotaan niin.
-Jos syrjäytämme... -Jumalan, niin he nousevat kapinaan.
-Meillä on sotilaita. -Vain vähän.
Jonkun muun täytyy syrjäyttää hänet.
Jos mekin pelkäämme sitä, kuka muu siihen pystyy?
Jumalan tappamiseen tarvitaan jumala.
Kuolemaan ei saa liittyä kamppailua, verta eikä aseita.
Ei jälkiä ihmiskäden osallistumisesta.
Silloin alemman muurin asukkaat -
kuulevat kuningattaren kuolleen jumalten tahdosta.
He sanovat sitä oikeudenmukaiseksi.
Olen liian armelias.
Voisimme rukoilla.
Rukoilen vain totuutta.
Mitä kuulet?
Uusia kuiskauksia teistä.
Keneltä? Lady Anilta? Lordi Dunelta?
Ja muilta.
Kerro nimiä.
He kaikki, kuningattareni.
NE, JOILLA ON SILMÄT, SEURATKOOT MINUA
-Miksi teit niin? -Miten?
Sinulla ei ole syytä tulla mukaan.
Olisit äänestänyt toisin.
He ovat poissa.
Kaikki ovat poissa.
Minne muualle voisin mennä?
Valitsit silti vaikeamman polun.
Vaarallisemman. Minkä takia?
En tunne teitä kahta hyvin.
En niin kuin tunsin muut.
Olimme ainoat, joita et voinut vakoilla.
Tiedän, että olet varjo.
En tiedä kaikkia salaisuuksianne,
mutta siskosi viha ei ole salaisuus.
Äänestin siten,
koska en tiedä, mitä siitä aiheutuu, enkä jaksa taistella.
Siskoni ei ole vihainen.
Tai hän ei ole vihainen sinulle.
Tämä on hänelle vaikeaa, ja hän yrittää parhaansa.
Joskus se vaikuttaa vihalta.
Eikö sinullakin ole vaikeaa?
Kiitos, että yrität jutella.
Haluan olla nyt yksin.
Kaipaatko apua?
Kyllä. Tein nämä.
-Jousta varten. -Selvä.
Sinulle ja Haniwalle.
Pysähdytään yöksi.
Hän tarvitsee nuotion lämpöä.
Kyllä.
Oletko kunnossa?
Hän ei ole koskaan puhunut niin.
Hän on riidellyt kanssani -
ja uhmannut minua monesti.
Mutta tämä oli erilaista.
Jos olisin äänestänyt häntä vastaan äänten ollessa tasan,
en tiedä, mitä hän olisi tehnyt.
Olemme käskeneet heidän piileksiä aina.
Sanoimme, ettei ole turvallista paljastua.
Emme tienneet, keitä heidän piti olla.
Miten hekään tietäisivät?
Ehkä kauempana joella -
heillä on vapaus selvittää asia.
Teidän majesteettinne. Palvelusneito toi kutsunne.
Aivan niin, lady An.
Tervetuloa, majesteetti.
Seksin tuoksu ja laululintujen ääni.
Jumalallinen yhdistelmä.
Kuten kutsussani sanotaan,
minulla on teille erityinen nautinto.
Kutsutta jääneet poistukoot.
Uusi laulu. Uusi lintu.
Kuulette sen ensimmäisenä palatsissa.
Kuka jää jakamaan nautintoni?
Minä.
Teidän luvallanne.
Totta kai, lordi Dune. Arvelinkin niin.
Arvelemme, että myrsky on tuonut tämän linnun tänne.
Pyydystäjäni kuuli sen laulua omenapuussa ja vangitsi sen.
Hänen kuuluu saada palkinto.
Kuten teidän kahdenkin, kun ajattelitte minua.
Uusi vieraamme.
En kuule laulua.
Tämä lintu laulaa vain, jos sitä pitää kämmenellään.
Te saatte tehdä sen ensimmäisenä.
No niin.
Avatkaa häkin ovi, lordi Dune.
Yleensä linnut vapisevat ihmisen lähellä.
Ehkä se ei pelkää.
Minäkään en pelkää.
Koko parlamenttini hyväksyi kuolemani.
Koko kaupunki haluaa, että kuolen.
Päätin, etten kuole kaupungin tähden. Se kuolee minun takiani.
Te ensin.
No niin.
Kuljimme hyvän matkan.
Kaikki on hyvin, kunhan jatkamme aamunkoitteessa.
Jonkun pitää vartioida ja vahtia nuotiota yöllä.
Istu seuraani.
Äiti.
Millaista kuvittelet sen olevan?
Minkä?
"Sinne rakennan valtakuntani", hän sanoi.
Vaarannamme henkemme päästäksemme sinne.
Kerro siis.
Millaiseksi valtakunnan kuvittelet?
No tuota...
Kuvittelen,
että se on paikka, missä muistamme asiat.
Asiat, joita oli ennen.
Sen, keitä me olimme ennen.
Ja sen,
miten tiedon avulla voi parantaa asioita.
Kuvittelen -
sen olevan paikka,
missä minä en ole omituinen.
Voin auttaa siellä rakentamaan jotain tärkeää,
eikä minun tarvitse piileksiä.
Jos isäsi rakentaa valtakunnan, sinä olet prinsessa.
Ei sellaista.
Tekisin mitä vain auttaakseni häntä.
Kuka minä olisin siellä?
Olisit kuningatar.
Enpä usko.
Kuningas, joka näkee.
Prinssi ja prinsessa myös.
Minä en näkisi.
Minä olisin omituinen.
Se, jota sanotaan heikoksi.
En antaisi kenenkään sanoa niin.
Tiedän sen.
Minulle on tärkeää päästä sinne.
Mutta siinä ei ole kyse minusta -
vaan meistä kaikista.
Meidän on parempi siellä. Uskon niin.
Levätään vähän.
Hyvä on.
Miekkani on kadonnut, Kofun.
Jousipyssyni myös.
-Maghra. -Tutki vene, Jousi.
-Chet, chet. -Maghra.
-Luulin, että toinen teistä valvoi. -Tule.
Niin valvoikin.
Miten se tapahtui?
Joku kävi täällä herättämättä meitä,
-ettekä nähneet häntä. -En tiedä.
Kaikki on poissa.
-Auta. Meidän pitää lähteä. -Kävele.
Emme voi lähteä.
Pakko.
Meiltä vietiin vain aseet. Ne voi korvata.
Minulta puuttuu jotakin.
Mitä?
Pehmeä, nyrkin kokoinen pussukka.
Mitä siinä oli?
Jotakin minulle tärkeää. Ainoa isältäni jäänyt esine.
Ainoa yhteyteni häneen. Se on...
Se on korvaamaton! Meidän täytyy löytää se.
-Mitä nyt? -Se on tärkeä.
Kuuntele...
Voisitko...
Älä kysele, vaan auta etsimään se.
Olemme aseettomia, rakkaani.
Yöllinen kävijä voi palata.
Noidanetsijä väijyy jossakin.
Hän löytää meidät, jos viivymme.
Pidetään kiirettä.
En osaa puhua suhteestani isääni.
Se on monimutkaista.
Sinä jos joku ymmärrät sen.
Salaisuuteni ovat suojelleet meitä.
Olet salannut ne suojellaksesi meitä.
Auta ymmärtämään se.
Auta vaarantamaan lapsemme, sillä en keksi selitystä sille.
Tiedän.
Mikä on noin tärkeää, mutta et kerro sitä?
-Teen sen. -Ei.
Haniwa.
Hän tietää kaiken, mitä kysyt.
Etsin sen.
Jokirosvot olisivat ehtineet jo kauas.
Opayoleja voi olla satoja.
He eivät näe tuloani.
Olimme onnekkaita, kun pääsimme noidanetsijää pakoon.
Hyvin onnekkaita.
Nytkö taistelemme aseitta?
En ehdota taistelua.
Kuka sen veikin...
Jos hän ei tiedä minusta, hän ei voi taistella.
Emme tiedä, kuka se oli. Yritetään selvittää...
Minä tiedän.
-Mitä? -Tiedän, kuka tavaramme vei.
-Mistä puhut? -Katso.
Mitä nyt? Mitä te näette?
Kerro. Mikä siellä on?
Kerro.
Hetki on koittanut.
Uutinen lady Anin tapauksesta on levinnyt.
Kansa osoittaa mieltään, koska tapoitte lordeja.
Alemmalla muurilla osoitetaan mieltä.
En tiedä, miten kauan palatsin vartijat kestävät.
Kuningattareni?
Mitä nyt tapahtuu?
Loput lordit kokoontuvat.
Jos he voittavat väkijoukon puolelleen, kuka tietää, miten käy.
Isä, jonka voiman tunnemme, vaikkemme sitä voi koskea.
Hyväksyn kohtaloni.
Kiitos siitä, että sain valita hetken.
Jerlamarel, et saapunut luokseni, rakkaani.
Minä tulen sinun luoksesi.
Tekstitys: Kati Karvonen