Čet-čet!
Čet-čet-čet!
Konečne si prišli po bosorky!
Než sme sem prišli,
mali sme šancu im ich odovzdať,
ale oni vás zakliali.
Teraz to môžeme ľutovať.
Zbavme sa ich!
Oni môžu za nebezpečenstvo, ktorému teraz čelíme
a musia sa tomu zodpovedať!
Všetci vedia...
K rieke...
...že vy ste našimi skutočnými nepriateľmi.
Držte ich! Nech neujdú!
Nesmú odísť!
Vymeníme ich za svoj život.
Mám ho!
Stojte! Bosorák ma drží za hrdlo!
Musíme odísť.
Nech idú k rieke.
- Nech diabli odídu! - Arca!
Čoskoro sa ich zbavíme!
Matal!
Choď.
Choď s nimi. Ži.
Ľúbim ťa.
Matal.
Čo to robí?
Bow?
Idem s vami.
Poďte! Za mnou!
Kofun.
Nie som pre vás užitočný.
Pusti ma.
Zaslúži si zomrieť.
Nie.
Ak by som bol skutočný diabol, s radosťou by som ťa zabil.
Ale my nie sme takí.
Som Tamacti Jun.
Generál lovcov pre kráľovnú Kane a Svätí strážcovia Payanov.
Konečne ste nás prišli zachrániť.
Na kolená.
Čože?
Všetci.
Ak chcete žiť...
dajte nám Jerlamarelove deti.
My, Alkenni, sme dobrí ľudia.
Pokojní ľudia.
Prosím...
Lovec, prosím.
Bosorky sú preč.
Kým sa nedokáže opak...
všetci ste bosorky.
Svätý strážca!
Tu Gether Bax!
Bosorky utiekli!
Nasledujte ma.
Ďalej sa ísť nedá.
Nie. Tu zídeme dole.
Pozri.
Oci.
To si spravil ty? Sám?
Čokoľvek Jerlamarel urobí, ja to urobím väčšie.
Čo tam je? Čo je dole?
Sloboda, mama.
Otec postavil loď.
Synu.
Kedy si ju staval?
Keď som mohol.
Človek stihne veľa vecí,
kým sa vám ráno otvoria oči.
Prečo?
Aj ja som dúfal, že tento deň nepríde.
Ale pripravil si sa naň?
Áno. A vďaka tomu sa dožijeme zajtrajška.
Tí, čo ušli...
Bol niekto z nich staviteľ?
Áno. Veľmi zručný.
Choďte ďalej.
- Oci. - Viem, počujem ich.
Daj mi môj meč.
Sú pred nami. Z oboch strán.
Buďme potichu.
Hľadám vás...
celý život.
Bol som pri tom, keď ste sa narodili.
Počul som váš prvý plač.
Odvtedy som svoj život zasvätil tomu, aby som vás našiel.
Zničil som mnoho životov, aby som sa k vám dostal.
A teraz...
Čo teraz?
Neďaleko je dedina s vašimi príbuznými,
ktorí kľačia a prosia o odpustenie.
To odpustenie im môžete kúpiť.
Hovorte.
Nech počujem vaše hlasy
po prvýkrát, odkedy už nie sú plačom novorodencov.
Ohláste sa.
A odprevadím vás k vašej kráľovnej.
Urobte to...
a dedina prežije.
Nie?
Pomoc!
Nie!
- Baba! - Maghra.
Počkaj, mama.
Nie!
Mami!
Choď!
Arca!
Čo je dole prúdom?
Môžeme pokračovať?
Trafil ma šíp.
Čo je pred nami?
Možno sa zachrániš.
Otvorená voda, hlboká voda.
Pôjdu rýchlo.
Nebudete ich môcť chytiť.
Pomôžte mi.
Toto by ti malo dať trochu času.
Vráť sa do dediny. Všetkých zabi.
Herald.
Správa pre kráľovnú Kane.
Bosorky utiekli.
Tamacti Jun posiela správy.
Našiel bosorky?
Áno, ale hneď mu išli.
Znova mu ušli?
- Ako? - To nepíše.
Tak musíme hádať,
alebo si to domyslieť.
Lady An,
keď nám Boh ohňa spáli kožu, obviňujete Boha alebo seba?
Ani jedno, kráľovná.
Obviňujem svoju slúžku, lebo ma nekryla.
Bohov netreba obviňovať. A vás nikto neviní.
Ale tieto správy možno hovoria, že by sa mal vrátiť.
Nie.
No na takú cestu bude Tamacti Jun potrebovať viac vojakov.
Vaša výsosť, prosím...
Pošlite viac. Pošlite všetkých.
Sú tam otcovia a matky,
manželia a manželky,
dcéry a synovia.
Ich rodiny trpia ich neprítomnosťou.
Sú unavení z tejto... bezcieľnej výpravy.
Je to mimo ich chápania.
Aj sväté stroje stonajú, vaša výsosť.
Ani samotní Bohovia tomu nerozumejú.
Ale ty rozumieš, čo hovoria Bohovia?
Áno! Hovoria dosť! Dosť!
Tam...
v našej prastarej ústave.
„Monarcha bude vládnuť parlamentu,
monarcha bude vládnuť do smrti.“
Ja sa cítim dobre.
Vaša výsosť, toto hovoria Payani.
Keď s nimi súložíš pri modlitbe.
Jednoducho povedané, bosorky hľadáte celú generáciu.
Ale žiadnu ste nenašli.
Obetovali ste našu armádu,
vyprázdnili naše pokladnice.
Stále však neexistuje dôkaz o zlej schopnosti.
Len...
muž, ktorý vás kedysi miloval a ušiel od vás.
Hovoria, že sme národom, ktorému vládne zlomené srdce.
Správa od Jerlamarela.
Správa, ktorú máme ukázať deťom, keď budú pripravené nás opustiť.
Je to správa pre oči.
Ďalšie prekvapenia od Jerlamarela?
Dala som mu svoje slovo.
Neukázala by som im to skôr, než na to budú pripravení.
Je to moja posledná správa od neho.
Posledná vec, čo som mu sľúbila.
Sme si istí?
Áno, sme.
Do toho.
„Moje drahé deti...
rieka je začiatok.
Prvý krok dlhej cesty späť ku mne.
Nasledujte rieku k levanduli.
K veľkej levanduľovej ceste.“
Levanduľová cesta existuje.
„Choďte po levanduľovej ceste k Domu osvietenia.
Tam postavím nové kráľovstvo.
Jasné svetlo vo svete temna.
Jedného dňa prídete ku mne a budete vedieť, čo viem ja.
A budete tie vedomosti šíriť do najtemnejších kútov zeme.“
„Nech ma nasledujú tí, ktorí vidia.“
NECH MA NASLEDUJÚ TÍ, KTORÍ VIDIA
Takže? Máme ísť po rieke? Ako dlho?
Nechá nám znamenia.
- Dokážeme to. - Určite?
Máme nejakú inú možnosť?
Máme.
Počúvajte.
Pozrite sa na mňa.
Čím dlhšia cesta,
čím ťažšie výzvy,
tým viac to zmení tých, ktorí si ňou prejdú.
Cesta ako táto...
Tí, ktorí ju prežijú,
budú na jej konci zmenení na nepoznanie.
Aké odpovede nám Dom osvietenia dá,
keď sa už sami nespoznáme?
Prijmem akýkoľvek výsledok hlasovania, ale musíte si toto vypočuť.
Máme možnosť žiť normálny život.
Môžeme sa od lovca vzdialiť,
hoci určite aj teraz pokračuje v hľadaní.
Môžeme ísť tak ďaleko, aby nás nemohol vystopovať...
a žiť jednoducho a pokojne
a spolu.
Viem, že nebudem môcť vedieť, kým skutočne som,
kým nezistím, odkiaľ pochádzam.
A to nebudem vedieť, kým nespoznám Jerlamarela.
A ty?
Nemyslím si, že by som mal byť niekto, kto sa pred svetom skrýva.
Nechcem byť niekto, kto ignoruje pravdu,
lebo sa bojí, čo znamená.
Chápem.
Ideme hlasovať?
Kto nechce ísť po rieke, ale hľadať úkryt.
Čet-čet.
Kto je za to, aby sme šli po Jerlamarelovej trase.
- Čet-čet. - Čet-čet.
Čet-čet.
Ešte chýba jeden hlas.
- Nie - Sme jeden kmeň, Haniwa.
My sme jeden kmeň.
My.
Sme v tom spolu od začiatku.
Súhlasím s Paris.
Teraz sme jediní, ktorí z Alkennov zostali
a Bow Lion to spojenie zdieľa.
Alkenni boli ochotní odovzať nás lovcovi,
aby sa zachránili.
Urobili, čo urobili.
Tiež ťa však učili, kŕmili,
mali ťa radi a boli to priatelia.
Opustili staré životy, aby zachránili vaše.
A pri prvej príležitosti nás zradili.
Sme tu šiesti a všetkých si vypočujeme.
Nie.
Ona s tým nemá nič spoločného.
Haniwa.
Hlasujem za rieku.
Hlasujem s Haniwou a Kofunom.
Arca, Matal, moja mama...
Mnoho sme obetovali, nemôžeme zastaviť.
Tak sme sa rozhodli.
Generál!
Hovor.
Dobré správy.
Terén pred nami je náročný, ale schodný.
Stačí, aby výprava zastavila na pol dňa.
Nikto nezastaví, kým nebudeme všetci mŕtvi,
alebo nenájdeme deti Jerlamarela. Rozumieš?
- Rozumiem. - Dobre.
Hýbte sa!
- Musíme to urobiť. - Zabiť kráľovnú?
Boha?
Kto tu tomu ešte verí?
Nie je dôležité, čomu veríme my.
Mnoho obyčajných ľudí tomu stále verí.
- Ak ju zvrhneme... - Zvrhneme ich bohyňu a povstanú.
- Máme vojakov. - Málo.
Tak ju nesmieme zvrhnúť my.
Ak sa to bojíme urobiť my, kto sa odváži?
Zabiť boha môže len boh.
Jej smrť nesmie zahŕňať boj, krv ani zbraň.
Žiadna stopa ľudskej ruky.
Potom sa ľudia dozvedia,
že kráľovnú zabil božský zásah.
A povedia: „Je to spravodlivé.“
Som príliš milosrdná.
Môžeme sa modliť.
Modlím sa len za pravdu.
Čo si počula?
Šepkajú o vás.
Kto šepká? Lady An? Lord Dune?
Áno a ďalší.
Chcem mená.
Všetci, kráľovná.
NECH MA NASLEDUJÚ TÍ, KTORÍ VIDIA
- Prečo si to urobila? - Čo?
Nemáš dôvod ísť tam, kam ideme.
Mohla si hlasovať proti nám.
Sú preč.
Všetci sú preč.
Kam inam mám ísť?
Aj tak. Aj tak si si vybrala ťažšiu cestu.
Nebezpečnejšiu. Prečo?
Nepoznám teba a tvoju sestru dobre.
Niežeby som ostatných v dedine poznala.
Boli sme jediní, koho si nemohla špehovať.
Viem, že si tieň.
Nepoznám všetky vaše tajomstvá...
ale hnev tvojej sestry nebol nikdy tajomstvom.
Hlasovala som tak, lebo...
Lebo na tom aj tak nezáleží a už sa mi nechce hádať.
Nie je nahnevaná.
Aspoň nie na teba.
Je toho na ňu veľa, ale snaží sa.
Niekedy to vyzerá ako hnev.
Pre teba to nie je ťažké?
Ďakujem, že si sa so mnou rozprával.
Ale teraz chcem byť sama.
Potrebuješ pomoc?
Áno. Vyrobil som toto.
- Daj jednu Bow. - Dobre.
Pre teba a Haniwu.
Musíme na noc zastaviť.
Potrebuje si odpočinúť pri ohni.
Áno.
Si v poriadku?
Nikdy sa tak so mnou nerozprávala.
Hádala sa so mnou, to áno.
Odporovala mi, to áno.
Toto bolo ale úplne iné.
Ak by to bolo nerozhodné a hlasoval by som proti,
vôbec neviem, čo by urobila.
Celý život sme im hovorili, aby skrývali, kým sú.
Že nie je bezpečné, aby to ktokoľvek vedel.
Nikdy sme poriadne nevedeli, kým by mali byť.
Ako to môžu vedieť oni?
Čím ďalej po rieke pôjdeme...
tým slobodnejší budú, aby to zistili.
Vaša výsosť? Doručila vám slúžka pozvánku?
Áno, lady An, doručila.
Vaša výsosť, vitajte.
Pach sexu a spev vtákov.
Božská kombinácia.
Ako som písala v pozvánke,
mám pre vás výnimočné potešenie.
Kto nie je pozvaný, nech odíde.
Nová pieseň. Nový vtáčik.
V paláci si ju vypočujete ako prvá.
Kto so mnou bude potešenie zdieľať?
Ja, vaša výsosť.
S dovolením.
Samozrejme, lord Dune. Tušila som to.
Myslíme si, že tohto zvláštneho vtáčika priviala búrka.
Sieťar ho počul na jabloni a chytil ho.
Toho sieťara odmeníme.
Aj teba, lady An. Aj teba, lord Dune.
Tu je náš nový hosť.
Nepočujem pieseň.
Tento vták spieva len vtedy, keď ho držíte v ruke.
Budete ho držať ako prvá.
Nuž...
tak otvor dvere klietky, lord Dune.
Vtáky sa pri ľuďoch väčšinou trasú, tento sa netrasie.
Asi sa nebojí.
Ani ja sa nebojím.
Celý môj parlament sa dohodol na mojej smrti,
celé zhnité mesto chce, aby som zomrela.
Ja nezomriem pre toto mesto. Mesto zomrie pre mňa.
A ty ako prvá.
Dobre.
Precestovali sme dosť.
Ak sa budeme hýbať do súmraku, budeme v poriadku.
Niekto by mal zostať hore, aby strážil oheň.
Sadni si sem.
Mama...
Povedz. Ako si to predstavuješ?
Ako si čo predstavujem?
„Tam postavím svoje kráľovstvo,“ hovorí.
Všetci budeme riskovať životy, aby sme sa tam dostali.
Tak povedz.
Ako si to kráľovstvo predstavuješ?
Nuž...
Predstavujem si...
že to bude miesto, kde budeme na všetko spomínať.
Aké to bolo predtým.
A kým sme boli.
A...
ako využiť vedomosti, aby nám bolo lepšie.
Predstavujem si...
že to bude miesto...
kde už nebudem tá divná.
Kde môžem pomôcť vybudovať niečo dôležité
a robiť to bez toho, aby som sa musela skrývať.
Ak tvoj otec postavil kráľovstvo, ty budeš princezná.
Tak to nie je.
Urobila by som preňho čokoľvek. Pomohla by som mu.
A kto by som v tom kráľovstve bola ja?
Kráľovná.
To si nemyslím.
Kráľ, ktorý vidí...
Princ a princezná, ktorí vidia...
Jediná, ktorá by nevidela.
Jediná iná.
Tá slabá, hovorili by.
To by som nedovolila nikomu povedať.
Viem, že nie.
Je pre mňa dôležité, aby sme tam prišli.
Ale nie je to o mne.
Je to o nás všetkých.
Bude nám tam lepšie. Verím tomu.
Mali by sme si odpočinúť.
Dobre.
Kofun, kde mám meč.
Aj môj luk je preč.
- Maghra. - Bow, pozri sa do lode.
- Čet-čet. - Maghra.
- Myslel som, že ste hore. - Poď.
- Boli sme. - Poď.
Ako sa to stalo?
Niekto sem prišiel, nikoho nezobudil
- a nikto ho nevidel? - Neviem.
Všetko je preč?
- Pomôž mi. Musíme odísť. - Dobre. Poď.
Nemôžeme odísť.
Musíme.
Zmizli len zbrane. Nie sú nenahraditeľné.
- Niečo mi chýba. - Poď.
Čo ti chýba?
Malé vrecko. Jemné. Veľké ako päsť.
Čo v ňom je?
Niečo veľmi dôležité. Jediná vec, čo mi zostala po otcovi.
- Moje jediné spojenie. Je to... - Dobre.
Je to nenahraditeľné! Musíme to nájsť a získať späť.
- Ale čo to je? - Je to dôležité.
Maghra, počúvaj.
Mohla by si...
Nepýtaj sa viac. Len mi to pomôž nájsť.
Láska, nie sme ozbrojení.
Nech to bol ktokoľvek, môže sa vrátiť.
A niekde tam číha lovec.
Ak tu zostaneme, nájde nás.
Tak sa ponáhľajme.
Nedokážem hovoriť o svojom otcovi a našom vzťahu.
Je to komplikované.
Práve ty by si tomu mohol rozumieť.
Ak som ti niečo tajil, tak preto, aby som nás chránil.
Ak si mi niečo tajila, tak preto, aby si nás chránila.
Prosím, pomôž mi to pochopiť.
Vysvetli mi, prečo chceš ohroziť naše deti, nerozumiem tomu.
Viem.
Čo môže byť také dôležité, ale nepovieš mi to?
- Ja idem. - Nie.
Haniwa.
Ona vie všetko, čo sa pýtaš.
Nájdem to.
Ak to boli banditi, sú pol dňa odtiaľto.
Môžu ich byť stovky.
Aj keby, neuvidia ma.
Vieš, aké sme mali šťastie, že sme unikli?
Veľké šťastie.
Ako budeme bojovať bez zbraní?
Nehovorím, že máme bojovať.
Ten, kto to zobral...
Ako by so mnou bojoval, ak ma nevidí?
Ani nevieme, kto to zobral. Mali by sme zistiť...
Ja asi viem.
- Čože? - Asi viem, kto nám vzal veci.
- Čo to hovoríš? - Pozri sa.
Čo to je? Čo vidíte?
Povedz. Čo to je?
Hovor.
Je čas, kráľovná.
Správy zo salónika lady An sa rozšírili.
Ľudia začali protesty proti tomu, že ste zabili
milovaných lordov.
Stráže paláca ich zadržiavajú, ale neviem, na ako dlho.
Kráľovná?
Čo bude ďalej?
Zostávajúci lordi majú stretnutie.
Ak si získajú dôveru ľudí, netuším, čo sa stane.
Otec náš, ktorého silu cítime, ale nedotýkame sa jej...
Prijímam svoj osud.
Ďakujem, že som si mohla vybrať jeho hodinu.
Jerlamarel, neprišiel si po mňa, láska.
Tak ja idem za tebou.
Preklad: Zuzana Šplhová