Рейнджър! - Баба!
Лайън. Къде е Лайън?
Помогни ми да стана.
Ръката ми.
Ето. Готово.
Лайън!
Баба. Лулу?
Тук.
Съжалявам.
Каквото и да беше това, разкъсало я е на парчета.
Що за създание го направи?
Бяха тривантите. - Толкова далече от границата?
Беше отмъщение. За Идо.
Теб са търсили. - Лу.
Казах ти, че ще ни донесе смърт.
Много съжалявам.
Тя е права.
Аз ги доведох тук.
И сега Боу Лайън е мъртва.
Няма логика.
Щом тривантите притежават такава мощ,
защо са я крили досега?
Можеха да унищожат и теб, и армията на Пая при "Грийнхил Гап".
Не я притежаваха тогава.
Вече я имат.
Неликът, Уолън и Ярнс.
Познаваш ли ги? - Да.
Бяха мои подчинени ловци на вещици.
Те са убили Роу Вано. Последователи са на Лушън Брей.
Наказанието за убийство е смърт.
Наказанието за вещерство е смърт.
Дори да имаше вещици,
този закон вече не важи.
Може да си кралица,
но не си наша богиня.
Колкото и да отричаш нещо, то няма да изчезне.
Думи са ги заклеймили като вещици.
Думите на единствения бог,
а не на майката на вещиците.
Еретичка!
Глупак.
На Лушън Брей не му пука за вас.
Смъртта ще ви превърне в мъченици за каузата му.
Опитах се да ви спася.
Умните биха молили снизходителната кралица за милост.
Вместо това ще ви обесят.
Не заради убежденията ви, а защото сте идиоти.
Тамакти.
Как да ги осъдя на смърт,
щом щадя сестра си, която е убила стотици?
Изгорили са жив човек. - Сестра ми е по-голям злодей.
Може би когато умрат, ще намериш сили да се справиш със Сибет.
Значи да ги убия, за да се упражня?
Не, но смъртта им ще допринесе за нещо добро - за законност и ред.
И ако смъртта на сестра ти е пътят към мира с тривантите...
Значи не е заради вината й към теб.
Разбирам логиката ти.
Спомни си, че не съм искал този пост.
Дори го отказах.
И аз не пожелах своя.
Тогава да страдаме заедно за глупостта си.
Мислиш да слезеш от планината.
Не са довели бог Гръм чак тук само заради мен.
Тривантите ще тръгнат към Пая.
Може би.
Това е проблем за низините.
И тук ще стане проблем, когато армията им пристигне.
Струва ми се, че вече е тук.
Съжалявам за дома ви.
Ще построя нов.
Трябва да предупредя Магра.
Тогава сбогом.
Благодаря за всичко.
Раната ти мирише на чисто. Бързо ще зарасте.
И не забравяй... Пази се.
Пази се от предателите.
Ти също, Рейнджър.
Сбогом, Лайън.
Кой приближава?
Бившите ми подчинени още разпознават гласа ми.
Не признаваме старшинството ти, еретико.
Независимо от това, Шайло, черепът ти ще разпознае меча ми.
Какво искаш, Тамакти Джун?
Само да поговорим.
Положихме една и съща клетва.
Какво удоволствие ти носи битката с братята и сестрите ти?
Не ми носи.
Но арестува трима от нашите.
Чакат кралицата еретичка да ги екзекутира.
Ти тласна тези хора към смъртта им.
Изпълниха свещената си клетва.
Това ще бъде голяма утеха за близките им.
Още колко от хората си ще пожертваш?
Колкото е нужно.
И ти трябва да си тук, до мен.
Кралицата прегреши пред Бог...
Не съм дошъл да спорим!
Жалък си.
Днес ще сложа край.
Без повече речи. Без повече сбирки.
Оттегли се мълчаливо.
А ако откажа?
Тогава ще те убия.
Надявах се да го кажеш.
С възрастта си станал бавен.
Все още не можеш да ме стигнеш.
Лушън! - Назад!
Беше божий воин.
Вярващ.
Какво е станало с теб?
Умрях, Лушън.
Отидох там, където отиват мъртвите.
Трябва да ти кажа, че не беше, както са ни учили.
Бях разочарован.
Бил си омагьосан!
Братко, нищо не знаеш.
Какво...
Вървете си вкъщи.
Важи за всички.
Тази църква е затворена.
Бива си те.
Старая се да бъда любезен домакин. - Да, но още съм ти ядосана.
Не ми се струваш ядосана.
Не биваше да оставам.
Радвам се, че си тук.
Не се шегувам.
Трябваше да съм се върнала в Триванти с окованата Сибет.
Скоро ще ти я предам.
Правителството ми не се слави с търпение, Харлан.
От опит знам,
че търпението, както повечето неща, си има цена.
Слушам те.
Ще уредя допълнителна доставка на въглища, ще тръгне веднага.
На половин цена.
Безплатно.
Както казах - безплатно.
И по една такава доставка за всеки ден закъснение.
Да ме пречупиш ли се опитваш?
Напротив.
Ясно е, че Магра те е пратила да ме убедиш.
Предлагам ти мотив да убедиш нея.
Поне това мога да направя в името на мира.
Така те искам.
Продължавай да ме убеждаваш.
Яде повече от близнаците заедно.
Ако ми го оставиш,
няма да ти досажда с плача си за мен.
Така или иначе съм тук.
Не ми тежи да успокоявам Улф. Идвам при теб по принуда.
Арестувала си ловците на вещици, нарушили декрета ми.
Браво на теб.
Кажи ми, кога ще бъдат екзекутирани?
Не се колебай, Магра.
Ще покажеш на всички слабия си характер. Съветът ще те изяде жива.
Някой може да реши, че е нужна сила, за да пощадиш живот.
Не, няма. Не и по отношение на теб.
Като кралица трябва да правиш неща, които изглеждат ужасни,
които дори ти смяташ за ужасни, но са за доброто на кралството.
Не помагаш на никого, ако не прилагаш законите.
По мое време ловците не биха дръзнали да се бунтуват.
И ако смятам за наложително
да предам собствената си сестра на врага...
Не.
Щях да изпълня обещанието си.
Не знаеш какво говориш.
Знам, че тривантите са дошли преди ден, а аз още съм жива и здрава.
Защото бебето трябва да се храни.
Имаш много дойки.
Наистина ли ще използваш сина ми за оправдание на слабостите си?
На твое място досега да им бях дала главата ти.
Не искат главата ти, Сибет.
Искат те жива.
Не се тревожи.
Скоро няма да имам оправдание и ще те пратя при тривантите.
Ще се върна, когато бебето е нахранено.
Не викай.
Ти.
Зряща ли си?
Ти си синът на Джерламарел.
Оломан, нали?
Познавам сестра ти.
Ханиуа.
Ханиуа ли?
Тя жива ли е?
Не те харесва особено много.
Сигурен съм.
Огнените оръжия ти ли ги направи?
Нямах избор.
Сега имаш.
Какво правиш? - Освобождавам те.
Не, не. Спри.
Не разбираш. Държат близките ми.
Ако избягам, ще ги убият.
Както убиха баща ми.
Тормада е убил Джерламарел?
Не.
Уби го Идо Вос.
Идо ли?
Сигурен ли си?
Бях там.
А оръжията? - Технология на древните.
Стрити въглища, които се възпламеняват.
Наричат се "бомби".
Не ме е грижа.
Трябва да престанеш да ги правиш. Хиляди ще умрат.
Къде държат близките ти?
В лагера на баща ми.
Добре.
Ще те измъкна оттук.
Ти освободи близките си.
Аз ще се върна в Триванти.
Триъгълникът ще научи, че Тормада прави оръжия със зрящи.
Ще му отнемат ранга и ще го осъдят.
Грешиш.
Какво?
Тормада спечели войната с ганитците.
Ще го посрещнат като герой.
Наруши закона. - Победи.
А и направихме много бомби.
Колко?
Стотици.
Добре, нов план.
Ще освободим близките ти.
После ще унищожим бомбите.
Тормада ще бъде разочарован.
Възлагаше ти големи надежди.
Ще му дам трупа ти да го изследва.
Оломан!
Исках го жив, глупаци!
Спрете я!
Стой!
Ставаш все по-добър.
Благодаря.
Това конят на Тоуд ли е?
Да.
Представял ли си си, че ще тъгуваш за ловец?
Не съм си представял нищо от настоящето.
Улф ли имаш предвид?
Недей. - Кофун.
Доста му се събра.
Много е чувствителен.
Или ти си безчувствена.
Трябва ли да изказваш всяка мисъл, която ти хрумне?
Кофун стана баща, преди да бъде готов.
Чувства срам и е объркан.
Защо наказва мен?
Аз нямам вина.
Не, но отговорността е твоя.
Отговорността за някого понякога е голямо бреме.
Кофун отговаря за сина си.
Ти - за Кофун.
А аз - за теб.
Колко често ме наказваш за това?
Съжалявам. Не го правя нарочно.
Всичко е голяма каша.
Мислиш за Роу Вано.
Изгориха го жив.
И мен щяха да изгорят.
Никога няма да го допусна.
Не разбират ли, че на мен ми е много по-лесно да ги убия?
Мога да убивам по десетима на ден.
От разстояние 30 м.
Няма да разберат кой е бил.
И ще оправдаеш страховете им за теб.
Мисля, че е време да започнат да се страхуват от нас.
Кофун.
Ще продължиш ли да се преструваш, че нямаш син?
Джерламарел не беше съвършен, но не отрече съществуването ти.
Ела тук.
Вземи го в ръце. - Не мога.
Опитай.
Ти го създаде.
Разбирам, че не ти е лесно, но вече ние сме твоето семейство.
Длъжен си да пазиш Улфи.
И майка му.
Кофун, остани.
Мястото ти е тук!
Кофун, какво правиш... - Излизам.
Да не сте скарани? - Не му ли навреди достатъчно?
Да му навредя ли?
Родих детето му.
Дадох смисъл на живота му.
Защо си такава?
Защо нараняваш всички около себе си?
Не знам.
Може би това ми е давало сила да управлявам.
Сила, която ти не притежаваш.
Обичах те.
Още ме обичаш.
Улф. Всичко е наред.
Беше грешка, че ти дадох Улф за толкова дълго.
Ще му навредиш.
Както навреди на сина ми.
Още не се е нахранил, Магра.
Спокойно. - Върни ми го.
Спокойно.
Нуждае се от майка си. - Няма да я помни.
Приключих с теб, Сибет.
Искаш да покажа сила? Започвам с теб.
Стража!
Магра?
Магра!
Сигурен съм, че кралицата ще дойде всеки момент.
Не съм убедена.
Кралицата не благоволи да ме приветства.
Не цели да те обиди.
Днес беше ужасен ден.
Лош ден ли?
Ако скоро не отведа Сибет окована, лошите дни ще се занижат.
Напрегната си.
Чукам съпруга на кралицата на вражеска територия,
докато съдбите на две нации са застрашени.
Логичен довод.
Харлан.
Всичко ще се нареди, чуваш ли?
Успокой се.
Не ми помагаш.
Ти чукаш съпруга на кралицата на вражеска територия.
Приемете извиненията ми, че не ви поздравих по-рано.
Времената са тежки.
Не се тревожете. Лорд Харлан се грижи добре за мен.
Да, той е по-добър компаньон от мен.
Ще седнете ли, кралице?
За жалост - не.
Трябва да се погрижа за неотложни държавни дела.
Исках да се отбия
и да ви пожелая приятен път към дома.
Съжалявам, Ваше Величество. Мислех, че лорд Харлан ви е уведомил,
че не мога да си тръгна, без да изпълня мисията си.
Сестра ми. - Точно така.
Представям си колко мъчително е за вас.
Вземете я.
Ще ви я предам до издигането на бог Плам.
От името на правителството на Триванти ви благодаря за гостоприемството.
Да, и аз ви благодаря.
Е, беше лесно.
Ехо?
Спокойно. Не, не. Не!
Добро момче. Мирен.
Баба?
Магра.
Магра, моля те.
Къде беше?
Защо ни изостави?
Какво се е случило?
Откриха ме.
Кой?
Тривантите.
В Триванти ли беше?
Не, те са тук със... С новото оръжие.
Опасно е, като бог Гръм.
Огън и мощ.
Разцепи земята под краката ми.
Боу Лайън е мъртва.
Какво? Какво говориш?
Разкъса я на повече парчета, отколкото успях да събера и погреба.
Добре.
Какво е това оръжие?
Не знам.
Но не са го създали заради мен.
Ще дойдат да спечелят войната. - Баба. Баба, вече не сме във война.
Откакто замина, водя мирни преговори с тривантите.
Значи те лъжат.
Докато ти преговаряш,
воините са стигнали Северните планини
с невъобразимо мощни оръжия.
Никой не може да се мери с този гръм.
Посланикът на Триванти е тук.
Стори ми се, че държи да сключим мир.
Посланикът е тук?
Заключи я и я разпитай.
Не мога да затворя посланик Тровер без доказателства.
Мирът ще бъде нарушен, преди да е сключен.
Не ме слушаш. Няма мир. Никога не е имало.
Мамят те.
Не допускаш ли, че може би ти си измаменият?
Сигурен ли си, че са те нападнали триванти?
Магра... - Баба, отсъства дълго.
Нямаш представа какво се случи тук.
Права си.
Не бях тук.
По-късно ще се извиня за това.
Но сега ти казвам, че в Пая има воини на Триванти
с оръжие, което ще унищожи кралството ти.
Мобилизирай армията си.
Искаш да тръгнем на война?
Тя вече се води!
И забавянето ще ни струва скъпо.
Баба.
Не. - Баба!
Къде е посланикът?
Не мърдай.
Ти ли си посланикът?
Да.
Какво значи това? Кой си ти?
Аз задавам въпросите, ти - отговаряш.
Чакай. Баба Вос?
Какво става?
Харлан? - Да.
Баба Вос?
Моля те, не ме убивай. - Няма да те убие.
Баба, пусни я, или ще те вкарам в затвора.
Мълчи. - Ума ли си загуби?
Харлан, за последен път ти казвам да млъкнеш.
Чудесно, повтаряш се.
Магра знае ли, че си тук?
Знае ли, че ти си тук? - Майната ти.
Идеята е лоша.
Браво, чудесно. - Браво, братко.
Великият предател Баба Вос.
Ще те екзекутирам на място.
Посланик.
Имате право да сте обидена, но не прибързвайте.
Той ме нападна. - И ще бъде наказан.
Напомням ви,
че положихте много труд за предстоящия мирен договор.
Няма мир. Вие сте лъжкиня.
Баба Вос, никога не си имал дар слово.
Сега е моментът да мълчиш.
Нейната армия е в Пая с оръжия от гръм и огън.
В момента прекосява Северните планини.
Мамка му. Гръм и огън? Какви ги говориш?
Няма да допусна един долен предател да ме нарича "лъжкиня"!
Престанете! Заповядвам ви!
Магра. Отлично.
Казах да спрете!
Тровер.
Моля ви.
На място.
Ханиуа.
За толкова години
не бях чувала за такова грубо нарушаване на дипломатическия протокол.
Рани воините ми и ме нападна в леглото ми.
Баба, какво си сторил?
Мамят те, любов моя.
Не ми даде време да обмисля думите ти.
Нямах друг избор.
Постави ме в същото положение.
Безразсъдното ти поведение изложи мира и живота на паяните на риск.
Незабавно арестувайте Баба Вос.
Мамо! Не!
Поставете го под стража в дома ми.
Ако се противи, оковете го в тъмницата.
Спокойно, Ханиуа, няма да се дърпам.
Посланик Тровер, уверявам ви,
че не бих направила нищо, което да изложи на риск мира.
Нека ви напомня, ако сте забравили,
че сестра ви уби делегатите ни
на последните мирни преговори между нашите нации.
Разбирам.
Повярвайте ми, по нищо не приличам на сестра си.
Приемете искрените ми извинения.
Простете ми, но в този момент не съм сигурна, че мога.
Кога се е върнал?
Тази вечер.
Не си губи времето, нали?
Харлан.
Може да е провалил всичко.
Харлан, ами ако е прав?
Ако тривантите имат ново оръжие с огън и гръм?
Но вместо да ни нападнат, отиват чак в Северните планини
заради един човек?
Да.
Ще се опитам да омилостивя посланика.
Чие е това бебе?
Трябва да поговорим.
Наше е.
Не.
Харлан.
Не, разбира се.
Ти ме изостави.
Не последвах примера ти.
Чие е тогава?
Казва се Улф.
Син на Кофун е.
На Кофун ли? - Баба, имам много да ти разказвам.
Защо бебето е тук, а не при майката?
Сибет е майката.
Какво? Как така? - Прелъстила го е.
Тя е затворник. - Преди това.
Случиха се много неща, откакто замина.
О, не.
Щом детето е на Кофун, защо не е с него?
Трудно му е да го приеме за свое.
И ти се грижиш за бебето?
Къде е Парис?
Сибет!
Баба! Спри!
Утре ще предадем Сибет на тривантите.
Повярвай ми, те ще я накажат много по-тежко от теб.
Сибет! - Баба, спри!
Къде е тя? - Стража!
Превод на субтитрите Анна Делчева