-Ranger! -Baba!
Lion. Hvor er Lion?
Hjelp meg opp.
Forsiktig med armen.
Her. Her.
Lion!
Baba. Lulu?
Her.
Jeg beklager.
Hva det enn var, så rev det henne i filler.
-Hva slags skapning gjorde dette? -De var trivanter.
Så langt fra grensen?
Det var hevn. For Edo.
-Så de kom etter deg. -Lu.
Jeg sa at han ville bringe død til vår dør.
Jeg beklager det.
Hun tar ikke feil.
Jeg brakte dem hit.
Og nå er Bow Lion død.
Det gir ingen mening.
Om jeg er trivantene, og har så mye kraft, hvorfor vente til nå med å bruke den?
Kunne utslettet dere og Payas hærer ved Greenhill Gap.
De hadde den ikke ennå.
Og nå har de det.
Nellicut, Wallen og Yarnes.
-Kjenner du dem? -Ja.
De var heksejegere under min kommando.
Dette er mennene som drepte Row Vano. Lucien Brays følgere.
Straffen for mord er døden.
Straffen for å være heks er døden.
Om det fantes hekser, som det ikke gjør, så fins ikke den loven lenger.
Du er kanskje dronning, men du er ikke guden vår.
At du sier at noe ikke fins, gjør det ikke sant.
Det var talte ord som erklærte at de var hekser.
Ord fra den ene sanne Gud,
og ikke moren til hekser.
Kjetter!
Idiot.
Lucien Bray bryr seg ikke om dere.
Han vil glede seg over deres død som martyrer for hans sak.
Jeg prøvde å redde dere.
En smartere mann ville bedt en barmhjertig dronning om nåde.
I stedet kommer dere til å dingle.
Ikke for troen deres, men fordi dere er idioter.
Tamacti. Hvordan kan jeg dømme dem til døden,
når jeg sparer min egen søster, som drepte hundrevis?
-De brente en mann levende. -Hun har gjort verre ting.
Når de er døde, kan du kanskje ta deg av Sibeth.
Synes du jeg skal drepe dem som en øvelse?
Nei. Jeg sier at deres død tjener et større gode, lov og orden.
Og om din søsters død er veien til fred med Trivantes…
Så det handler ikke om hennes ugjerninger mot deg.
Jeg forstår at du kan tro det.
Men jeg ba ikke om denne stillingen. Jeg ville ikke engang ha den.
-Jeg ville ikke ha denne heller. -Da kan vi være ulykkelige idioter sammen.
Du tenker på å dra ned fra fjellet igjen.
De brakte ikke gudetorden så langt øst bare for å drepe meg.
Trivantene vil gå mot Paya.
Kanskje. Det er et problem for dem der nede.
Det blir et problem her oppe når den trivantiske hæren kommer.
Det virker som de er her alt.
-Jeg beklager for hjemmet ditt. -Jeg kan bygge et nytt.
Jeg må dra for å advare Maghra.
Da er dette adjø.
Takk for alt.
Såret ditt lukter rent. Det gror nok fint.
Husk… hold deg i live.
-Pass deg for ulver, Baba Voss. -Pass deg for ulver, Ranger.
Adjø, Lion.
Hvem nærmer seg?
De som har tjent under meg, kjenner igjen stemmen min.
Vi anerkjenner ikke din autoritet lenger, kjetter.
Men, Shiloh, jeg er sikker på at hodet ditt vil kjenne bladet mitt.
Hva vil du, Tamacti Jun?
Bare prate… med deg.
Alle avla samme ed.
Jeg kan ikke tenke meg at du liker å kjempe mot dine brødre og søstre.
Det gjør jeg ikke.
Likevel arresterte du tre av oss,
som nå blir henrettet av kjetter-dronningen din.
-Det var du som sendte mennene i døden. -De holdt sin hellige ed.
Det blir nok en stor trøst for familiene deres.
Hvor mange flere av dine egne folk vil du ofre?
Så mange som må til.
Og du skulle stått her ved min side. Dronningen din har syndet mot Gud…
Jeg er ikke her for å diskutere!
Patetisk.
Dette tar slutt i dag.
Ingen flere taler. Ingen flere samlinger.
Trekk deg tilbake i stillhet.
Og om jeg ikke gjør det?
Da gjør jeg det for deg.
Jeg håpet du ville si det.
Du er blitt treg på dine gamle dager.
Men for rask for deg.
-Lucien! -Gå tilbake!
Du var en av Guds soldater.
En troens mann.
Hva skjedde med deg?
Jeg døde, Lucien.
Jeg dro til det stedet der døde ender.
Og jeg må si at det ikke var som vi er blitt fortalt.
Jeg ble skuffet.
Du ble forhekset!
Bror, du aner ikke halvparten.
Hva…
Dra hjem.
Alle sammen.
Denne kirken er stengt.
Du er veldig god til det der.
-Jeg er en omtenksom vert. -Men jeg er fortsatt sint på deg.
Du virker ikke sint.
Jeg burde ikke være her lenger.
-Jeg er glad for at du er det. -Jeg mener det.
Jeg skulle vært tilbake i Trivantes med Sibeth i lenker.
Jeg skal ha henne til deg snart.
Regjeringen min er ikke kjent for å være tålmodig, Harlan.
Etter min erfaring
har tålmodighet, som de fleste ting, en pris.
Fortsett.
Jeg skal sørge for at et ekstra lass kull blir transportert straks
til halv pris av det vanlige.
Gratis.
Som jeg sa, gratis.
Og et nytt lass for hver dag dronningen din holder igjen.
Prøver du å knekke meg?
Tvert imot.
Maghra må ha bedt deg overbevise meg.
Nå gir jeg deg et insentiv for å overbevise henne.
Det er det minste jeg kan gjøre for fredens skyld.
Sånn skal det låte. Nå kan du fortsette å overbevise meg.
Han spiser mer enn begge tvillingene gjorde til sammen.
Om du lot ham være her, ville du sluppet at han gråt etter meg.
Jeg skal jo ikke noe sted.
Å trøste Wolffe er ingen byrde. Å besøke deg er ubehaget.
Jeg hører at du har arrestert heksejegerne som trosset forordningen min.
Fint for deg.
Når vil de bli henrettet?
Ikke vakle nå, Maghra.
Da viser du alle din svake karakter. Rådet vil ete deg levende.
Enkelte kan anse det å spare liv som en sterk karakter.
Nei, det vil de ikke. Ikke av deg.
Som dronning må du iblant gjøre ting andre anser som onde,
som kanskje du også anser som onde, for kongerikets beste.
Du tjener ingen om du ikke håndhever loven.
Ingen ville våget å gjøre det heksejegerne gjorde da jeg var dronning.
Og om jeg hadde følt at det var nødvendig
å love å ofre min egen søster for fienden…
Nei.
…ville jeg sørget for å gjøre som lovet.
Du vet ikke hva du snakker om.
Jeg vet at trivantene kom i går, men her er jeg, i levende live.
Du er her fordi barnet må spise.
Du har nok av ammer.
Vil du virkelig bruke sønnen min som en unnskyldning for dine egne svakheter?
Om jeg var i ditt sted, ville jeg gitt dem hodet ditt alt.
De vil ikke ha hodet ditt, Sibeth. De vil ha deg. I live.
Ikke vær redd. Jeg slipper snart opp for unnskyldninger,
og du vil være på vei til Trivantes. Jeg kommer tilbake når barnet har diet ferdig.
Ikke hev stemmen.
Du.
Kan du se?
Du er Jerlamarels sønn.
Oloman, ikke sant?
Jeg kjenner søsteren din. Haniwa.
Haniwa?
Lever hun?
Hun liker deg ikke noe særlig.
Nei, det gjør hun neppe.
-De ildvåpnene. Laget du dem? -Jeg hadde ikke noe valg.
Det har du nå.
-Hva er det du gjør? -Befrir deg.
Nei. Stopp.
Du forstår ikke. De har familien min.
Hvis jeg rømmer, dreper de dem. Akkurat som de drepte faren min.
Drepte Tormada Jerlamarel?
Nei.
Det var Edo Voss.
Edo?
Er du sikker?
Jeg var der.
-Våpnene? -Teknologi fra fortidsfolkene.
Sammenklemt kull som eksploderer når det antennes. De kalles bomber.
Jeg bryr meg ikke om hva de heter. Du må slutte å lage dem.
Tusener vil dø.
-Hvor holder de familien din? -På min fars eiendom.
Ok.
Jeg skal få deg ut herfra.
Du befrir familien din. Og jeg drar tilbake til Trivantes.
Når de får vite at Tormada har arbeidet med seende for å lage våpen,
mister han graden og stilles for retten.
Du tar feil.
Hva?
Tormada har fått slutt på ganittkrigen.
Han vil få en heltevelkomst.
-Han brøt loven. -Han vant.
Og vi har laget mange flere bomber.
Hvor mange?
Hundrevis.
Ok, ny plan.
Vi befrir familien din.
Så ødelegger vi bombene.
Tormada vil bli skuffet. Han hadde så høye håp for deg.
Han får i det minste studere liket ditt.
Oloman!
Jeg trengte ham i live, idioter! Stopp henne!
Stopp!
Du begynner å bli god til det.
Takk.
Er det Toads hest?
Ja.
Kunne du forestilt deg at du ville savne en heksejeger?
Jeg kunne ikke forestilt meg noe av dette.
Mener du Wolffe?
-Slutt. -Kofun.
Han har det vondt.
Han er altfor følsom.
Eller så er ikke du følsom nok.
Må du uttrykke alle tanker som daler ned i hodet ditt?
Kofun ble far før han var klar for det.
Han er skamfull og forvirret.
Hvorfor straffer han meg?
Det er ikke min skyld.
Nei, men det er ditt ansvar.
Å føle ansvar for noen kan være en stor byrde.
Kofun har sønnen sin.
Du har Kofun.
Og jeg har deg.
Og hvor ofte straffer du meg for det?
Unnskyld. Jeg mener ikke å gjøre det.
Alt er bare rot.
Du tenker på Row Vano.
De brente ham levende.
De ville brent meg også.
Hei.
Jeg ville aldri latt det skje.
Forstår de ikke hvor mye lettere det ville vært for meg å drepe dem?
Jeg kunne drept ti av dem hver dag. På 30 meters avstand.
De ville ikke ant hvem det var.
Da ville du vært alt det de frykter at du er.
Jeg tror de bør begynne å frykte oss mer enn de gjør.
Kofun.
Skal du fortsette å stå der og late som du ikke har en sønn?
Jerlamarel hadde sine feil, men han benektet aldri at du eksisterte.
Kom hit.
-Kjenn ham i armene dine. -Jeg kan ikke.
Prøv.
Du laget ham.
Jeg forstår at det er vanskelig for deg, men vi er familien din nå.
Det er din plikt å beskytte Wolffie.
Og moren hans.
Kofun, bli her. Det er her du hører til!
-Kofun, hva… -Jeg går.
-Trøbbel i paradiset. -Har du ikke såret ham nok?
Såret ham?
Jeg ble mor til barnet hans. Jeg ga ham et formål.
Hva er dette i deg? Det som må skade alle rundt deg?
Jeg vet ikke.
Kanskje det samme som ga meg styrke til å herske.
Den styrken du sårt mangler.
-Jeg var glad i deg. -Og det er du fortsatt.
Å, Wolffe. Det går bra.
Det var galt av meg å gi deg tid med Wolffe.
Du vil forderve ham. Som du har gjort med sønnen min.
Jeg er ikke ferdig med å amme ham, Maghra.
-Det går bra. -Gi meg ham.
Det går bra.
-Han trenger moren sin. -Han vil aldri kjenne deg.
Jeg er ferdig med deg.
Vil du at jeg skal vise styrke? Jeg starter her.
Vakt!
Maghra?
Maghra!
Dronningen vil sikkert komme om et øyeblikk.
Jeg er ikke like sikker, siden hun ikke har gitt meg audiens ennå.
Det er ikke vondt ment. Det har vært en spesielt vanskelig dag.
En vanskelig dag.
Om jeg ikke har Sibeth i lenker snart, blir det mange vanskelige dager framover.
Du virker anspent.
Jeg knuller dronningens ektemann på fiendtlig område
mens to nasjoners skjebne står på spill.
Sant nok.
Harlan.
Alt sammen ordner seg, ok?
Du må bare slappe av.
Du gjør det ikke lett.
Det er du som knuller dronningens ektemann på fiendtlig område.
Jeg beklager, ambassadør Trovere, at jeg ikke har tatt imot deg før.
Det har vært en vanskelig tid.
Alt i orden. Lord Harlan har tatt seg av meg.
Ja. Han er mye bedre selskap enn jeg er.
Vil du bli med oss, min dronning?
Dessverre ikke.
Det er noen presserende statsanliggender jeg må ta meg av.
Jeg ville bare komme innom og ønske deg god tur hjem.
Jeg beklager, Deres Majestet. Jeg trodde lord Harlan hadde fortalt
at jeg ikke kan dra før oppdraget mitt er utført.
-Søsteren min. -Det stemmer.
Jeg kan forestille meg hvor vondt dette er for deg.
Du kan få henne.
Hun er i dine hender når Gudsflammen står opp.
Da vil jeg på vegne av Trivantes regjering
takke for gjestfriheten.
Ja, selv takk.
Vel, det var enkelt.
Hallo?
Det er i orden. Nei, nei.
Flink gutt. Bli.
Baba?
Maghra.
Maghra, vær så snill.
Hvor har du vært?
Hvorfor dro du fra oss?
-Hva har skjedd med deg? -De fant meg.
Hvem fant deg?
Trivantene.
Var du i Trivantes?
Nei, de er her med et… Dette nye våpenet.
Noe stort, som gudetorden.
Ild og kraft.
Det rev opp grunnen jeg sto på.
Bow Lion er død.
Hva? Hva… Hvorfor er du… Hva snakker du om?
Det rev henne i flere biter enn jeg kunne samle og begrave.
Greit. Greit.
Hva er dette våpenet?
Jeg vet ikke. Men de laget det ikke for å drepe meg.
-De vil komme hit for å vinne krigen sin. -Baba. Vi er ikke i krig lenger.
Etter at du dro, har jeg forhandlet om fred med trivantene.
Da er du blitt løyet for.
Mens du forhandlet,
var soldatene i Northern Mountains
med våpen som er kraftigere enn du aner. Ingen soldat kan stå imot den tordenen.
Den trivantiske ambassadøren er her.
Det virket som hun ville oppnå fred.
Er ambassadøren her? Steng henne inne og finn ut alt du kan.
Jeg kan ikke stenge inne ambassadør Trovere uten bevis.
Det vil stoppe fredsavtalen før den er signert.
Du hører ikke etter. Det er ingen fred. Det har det aldri vært.
Du ble narret.
Har det slått deg at det er du som er blitt narret?
Er du sikker på at det var trivanter som angrep? Baba, du har vært lenge borte.
Du aner ikke hva som har skjedd her.
Du har rett.
Jeg var ikke her.
Det skal jeg be om unnskyldning for senere.
Men nå forteller jeg deg at det er trivantiske soldater i Paya
med et våpen som vil rive kongeriket ditt i stykker.
-Du må gjøre hærene klare til å marsjere. -Vil du at vi skal gå til krig?
Dere er i krig! Og jo lenger du gjemmer deg for det, desto mer vil vi svi.
Baba.
-Nei. -Baba!
Hvor er ambassadøren?
Vær stille.
Er du ambassadøren?
Det stemmer. Hva er meningen med dette? Hvem er du?
Jeg skal stille spørsmålene, og du skal svare.
Vent, Baba Voss?
Hva er dette?
-Harlan? -Ja.
Baba Voss?
-Ikke drep meg. -Han dreper deg ikke.
Baba, slipp henne straks, ellers får jeg deg kastet i fengsel.
-Stille. -Har du gått fra vettet?
Hold kjeft, Harlan. Jeg ber deg ikke igjen.
Bra, for dette er irriterende.
Vet Maghra at du er her?
-Vet hun at du er her? -Faen ta deg.
Dum idé.
-Fint. -Fint, bror.
Den store forræder, Baba Voss.
Jeg vil henrette deg her og nå.
Ambassadør. Ambassadør.
Du har rett til å være sint, men jeg tilrår forsiktighet.
-Han angrep meg. -Og han vil bli straffet.
Jeg sier bare at vi er i siste fase av en fredsavtale dere har jobbet så hardt for.
Det er ingen fred. Du er en løgner.
Du har aldri vært en mann av mange ord. Nå passer det å holde munnen lukket.
Hæren hennes er i Paya med våpen av torden og ild.
De går over Northern Mountains nå.
Torden og ild? Hva er det du snakker om?
Jeg vil ikke bli kalt løgner av dette forræderske avskummet.
Stopp, alle sammen, etter min ordre.
Og Maghra. Utmerket.
Jeg sa stopp!
Trovere.
Vær så snill.
Stopp.
Haniwa.
I alle mine år har jeg aldri sett så åpenbare brudd på diplomatiske regler.
Han skadet soldatene mine og angrep meg i min egen seng.
Baba, hva har du gjort?
Du blir ført bak lyset, kjære.
Du ga meg ikke tid til å tenke over det du sa.
Du ga meg ikke noe valg.
Og du gir ikke meg noen.
Den uvørne atferden din har satt freden og alle payaneres liv i fare.
Arrester Baba Voss straks.
Mamma! Nei!
Sett ham under vakthold i huset mitt.
Før ham til fangehullet om han gjør motstand.
Jeg skal ikke gjøre motstand.
Ambassadør Trovere, jeg forsikrer
at jeg aldri ville gjort noe som satte freden i fare.
La meg minne deg om at søsteren din drepte fredsdelegatene våre
sist nasjonene våre møttes under våpenhvile.
Jeg forstår.
Og tro meg når jeg sier at jeg ikke er som henne.
Jeg håper du aksepterer min dypeste unnskyldning.
Tilgi meg om jeg akkurat nå ikke vet om jeg vil det.
Når kom han tilbake?
I natt.
Han kastet ikke bort tiden.
Harlan.
Han kan ha kostet oss alt.
Harlan, hva om han har rett?
Mener du at trivantene har et nytt våpen med ild og torden?
Men i stedet for å angripe oss, går de helt til Northern Mountains
for å angripe én mann.
Ja.
Jeg skal se om jeg kan roe ned ambassadøren.
Hvis baby er dette?
Vi må snakke sammen.
Den er vår.
Nei.
Harlan.
Selvfølgelig ikke.
Du sviktet meg…
-…men jeg gjorde ikke det samme. -Så hvem sin?
Han heter Wolffe.
Han er Kofuns.
-Kofuns? -Baba, det er så mye jeg må fortelle deg.
Hvorfor er babyen hos deg og ikke hos moren?
Moren er Sibeth.
-Hva? Hvordan da? -Hun forførte ham.
-Hun er fange. -Før det.
Vi har vært gjennom mye mens du var borte.
Å, nei.
Hvis dette er Kofuns barn, hvorfor er det ikke hos ham?
Han har vanskelig for å akseptere barnet som sitt.
Så du tar deg av barnet.
Hvor er Paris?
Sibeth!
Baba! Stopp.
Vi leverer Sibeth til trivantene i morgen.
Jeg lover at du ikke kan gjøre noe som måler seg med det de vil gjøre mot henne.
-Sibeth! -Baba, stopp!
-Hvor er hun? -Vakter!
Tekst: Evy Hvidsten