Keresd!
Szagot fogott!
Erre!
Nézzük meg!
Erre!
Az istállóban!
Menjünk! Itt csak lovak vannak. Gyerünk!
Itt nézzük meg!
Hé! Eredj innen!
Szarjál máshová!
Vigyáztam!
Köszönöm, uram!
Na, figyelj! Nekem most el kell mennem egy időre.
Tudom, hogy te is jönnél,
de túl nagy zajt csapsz.
Hiába szólok rád.
Megnehezíted, hogy végezhessek azokkal, akikkel muszáj lenne.
De ami ennél is fontosabb…
vigyáznod kell erre a fiúra.
Ő az unokám. Wolffe.
A fiú, akit Farkasnak hívnak, és a kutya, akit Nemnek.
Tudom, hogy megvéded.
És ha az anyja, az a pokolfajzat ismét eljönne érte,
felhatalmazlak arra, hogy kiharapd a torkát
és leszakítsd az arcát.
Oké?
Jó kutya.
Nem hibáztatlak téged, sőt senkit.
Csak meglepett, hogy magára hagyod Maghrát,
miközben Sibeth ki tudja, hol randalírozik.
Őrültség lenne Sibethtől visszatérni a városba.
Bolond lyukból…
Nem ismerem fel a terepet. Tuti, hogy a térkép alapján haladunk?
Kell tennem egy kis kitérőt.
Inkább nagynak mondanám.
Apa!
Fiam?
Sajnálom.
Mit?
Nem tudom, mi ütött belém. Én…
Én szabadítottam ki Sibethet.
És most nem találják, és ez az én hibám.
Rengeteg dolgot bánok.
Nagyon sokat.
De semmi olyasmit, amit a gyerekeimért tettem.
Oké?
Amikor kiszabadítottad Sibethet,
apaként gondolkodtál, nem árulóként.
Amit tettél, a fiadért tetted.
Emiatt soha ne szabadkozz!
Köszönöm!
Hogy van a hátad?
Minden levegővétel kínszenvedés.
Igen. Az a jó fájdalom.
Emlékeztet rá, hogy élünk.
- Aha. - Igen.
Maradj életben, fiam!
Ahogy Sibeth megérkezett Pennsába,
rögtön tudtam, hogy baj lesz.
Csak azt nem, mekkora.
Jobban jártam volna, ha határozottabb vagyok,
és megöletem álmában.
Ehelyett elvetted Maghrát.
Hát ja.
Így maradt helyem továbbra is a nagyfiúk asztalánál.
Bevált a dolog?
Többé-kevésbé.
Maghra tudja?
Mit?
Hogy szerelmes vagy bele.
Bolond lenne, ha nem tudná.
Szerintem azért bolond, mert tudja, de nem tesz semmit.
Bolond, de házas.
- Én is ezt mondogatom magamnak rólad. - Ha!
De az én ágyamban legalább néha megfordulsz.
Gondolom, a királynővel nincs ilyen szerencséd.
Ki jár ott?
- Szólj nekik, hogy nyugi, velem vannak! - Pihenj!
Guntar!
Ja.
Nos, itt válnak el útjaink.
Micsoda? Hová mész?
Guntar és Pelz a munkatársaim.
Az út hátralevő részét együtt tesszük meg,
aztán majd nálad találkozunk.
Adhatok csomókat, hogy diplomáciai mentességet kapj.
Á, ismerünk mi csendesebb módszert is.
Hidd el, így lesz a legjobb!
- Nem bízol bennem. - Persze hogy nem.
Ezért bírlak ennyire.
Igen.
Hadd öleljelek meg, testvér!
Itt meg mi történt?
Itt támadt ránk Tormada a bombáival.
Mintha beszakadt volna a föld.
Itt halt meg Görbe Oroszlán.
Ez az ősök fegyvere.
De a trivanti sereg készítette. Bomba a neve.
Éreztem, ahogy megnyílik alattam a föld.
Ha a trivantiknak ilyen fegyverük van,
senki nem állíthatja meg őket.
Tudjuk, hol vannak a bombák. Megyünk, és elpusztítjuk mindet.
És eljöttél, hogy Rangert is belerángasd.
Nem tettél már ellenünk eleget, Baba Voss?
Te is trivantesi menekült vagy. Pont, mint én.
És ha invázió lesz, seperc alatt Trivantesben találod magad.
Lehet. Vagy nem.
Ezekben a hegyekben nincs szén.
Nincsenek gyümölcsök. Csak farkasok, meg mi.
És minket soha nem zargattak.
Kit érdekel, ki uralkodik odalent?
- Mondod most. - Mindig is ezt mondtam.
Nem tartozunk egy nemzethez sem, nem is harcolunk egyikért sem.
Baba, tudod, mi a véleményem a trivantikról.
De semmi okom nincs Payáért ontani a véremet.
Akkor mondok egyet.
Tormada.
Kussolj!
Tényleg meglep, hogy az ő kezében van a fegyver?
Kapd be, Baba Voss!
El fog jönni.
Muszáj volt csirkék közé rejteni?
A csirkeszar megzavarja a kutyák szaglását.
Az enyémet is, bazmeg!
Nem hagytál túl sok időt a tervezésre.
Jogos.
Na, ide hallgass!
A megszokott helyen várunk majd.
Keress meg, ha menni akarsz!
Jó. Most mihez kezdesz?
Hát, gondolom, eladom ezt a sok kurva tyúkot.
Bűzlesz, mint egy paraszt.
Én is tudom.
Szóval, mit kell tudni a Kincstárról?
Nevlának hívják.
Politikus, de hazafi is egyben.
Ha a kormányon belül van szakadár csoport, ő megtalálja.
Ha hisz neked.
Ha nem, ez egy rém rövid beszélgetés lesz.
Itt van a Főtanácsos. A Kincstár.
Főtanácsos!
Roscoe, várj odakint!
Trovere nagykövet!
Gondolom, valahol itt rejtegeted az előző királynőt.
Volt egy kis gebasz.
Gebasz?
Engem hozott el a királynő helyett.
Maga kicsoda?
Hát, Harlan.
Pennsa ura, Paya királynője, Maghra férje.
A maradék eszed is elment?
Biztosítalak, hogy fontos mondandója van.
Minden ezen múlhat.
Lord Harlan.
Hírneve megelőzi.
Ó, ez felettébb kellemetlen.
De higgye el, segíteni akarok!
Mert, hát…
a hadseregük szakadár frakciója Pennsára akar támadni
egy Tormada nevű tudós kifejlesztette, rém fejlett fegyverek segítségével.
Olyan fegyverekkel, melyek épületeket, városokat tehetnek a földdel egyenlővé.
És igen, minket támadnak meg elsőként.
De vésse a fejébe, hogy ez egyben egy államcsíny is! Itt, maguknál.
Maga megőrült.
- Ez most… mellékes… - Harlan.
Nem hazudik.
Az előző királynőjük egy város vízbe fullasztásával,
a mostani meg egy mesebeli fegyver bevetésével
vádol minket.
Egy dolgot tisztázzunk! Én nem a maguk kormányát vádolom.
Habár a haverja, a Hadügy, benne kell, hogy legyen.
Most fogja be a száját!
Be kéne fognia a száját.
Trovere, egy szóra!
Jézusom, Harlan! Te semmitől nem félsz?
Jaj már!
Vagy hisz nekünk, vagy nem.
Nem hisz.
De nem is kételkedik az igazunkban.
Nyilvánvalóan érzi, hogy valami nem stimmel.
Komolyan?
Azt mondta, Tormada a városban van.
Holnap beszél a Triangulum előtt.
Érdekes.
Mi mit lépünk?
Mi? Semmit.
Lapulunk.
Nevla tudja, hogy egy tudós sem irányíthat egy hadsereget
felsőbb segítség nélkül.
Fű alatt kérdez utána.
Én viszont nem mutatkozhatok,
vagy Sibeth hiányából baj lesz.
Értem.
Szóval…
vacsizunk?
Nagyon nehéz lesz hazamennem.
És ha nem mennél vissza?
Hanem?
Mi vár rád Pennsában?
Egész életemet arra tettem fel, hogy felépítsem azt a várost.
És a királynő ezt egy éjszaka leforgása alatt lenullázta.
És vendég lettél a saját otthonodban.
Egy érdekházasságban vergődve.
Őszintén szólva, egyik sem passzol
egy ilyen független szellemhez.
Hagyd magad mögött!
Csodás életünk lehet itt.
Építhetsz… Belefoghatsz valami újba.
Trivantesben megtalálhatod a számításodat.
És, ugye, itt vagyok én is.
Nagyon vonzó ajánlat.
De nem fogadod el.
Az én városom.
Biztos, hogy csak Pennsa miatt nem?
Persze. Mi másért?
Soha nem fog szeretni, Harlan.
És mégis…
képtelen vagyok elhagyni.
Nem érdemel meg téged.
Én meg téged.
És mégis, mindketten egyedül vagyunk.
Mindkét gyermeked látó.
Szerencsések, hogy befogadtad őket, és vigyáztál rájuk.
Néha eszembe jut, nem jártak-e volna jobban,
ha csecsemőkorukban elveszem a látásukat.
Ezt már soha nem tudjuk meg. Hagyjuk is!
Végig, míg nálam laktál, a szíved velük volt.
Most együtt vagytok, de te továbbra is terhet cipelsz.
Mi kell ahhoz, hogy letedd?
Majd akkor kérdezd ezt meg, ha elpusztítottuk a bombákat!
Amiket Edo emberei készítettek.
Szóval még mindig magadat hibáztatod.
Ugyanonnan jövünk mindketten.
Van miért vezekelnünk így is.
Mások bűneit a nyakadba venni önző dolog.
De ha mindenképpen bűntudatot akarsz érezni,
érezd azért, mert kirángattál az otthonom melegéből
egy véget nem érő gyalogtúrára!
Ha belegondolnak, ez egy csodálatos folyamat.
Kiássuk a szenet a földből,
majd felhevítjük a hőmérsékletre,
melyen a föld magjában eleve született.
És ez az elképzelhetetlenül csodás hő,
ami egykoron a bolygó olvadt magjában megformálta,
most azonnali pusztulását okozza.
És a pusztulásban találjuk meg azt, ami nekünk kell.
Kieresztjük a tárolt energiát, ami megformázása óta lapul benne,
mint szellemet a palackból.
Mintha magát a teremtés energiáját csennénk el a Föld belsejéből.
Aztán ezt az erőt használjuk fegyverként.
Olyan fegyverként, ami ellenségeinket másodpercek alatt semmisíti meg.
Ami a természet és a tudomány
ilyen csodás elegyének hitvány megcsúfolásának tűnhet,
de ha az alternatívát vesszük számba,
ami jelenleg a csatamezőn zajló véres közelharcot,
otromba kardozást és útszéli bunkósbotozást jelenti,
szerintem az enyém kifejezetten elegáns megoldás.
Győzelmünk gyors és mindent eldöntő volt.
Csupán egy maroknyi katonát vesztettünk,
az ő hadseregük viszont percek alatt lett az enyészeté.
Az egész hadsereg?
Ez nyilvánvaló túlzás.
Nem, nem az.
A nyugati frontról érkezett jelentések ugyanezt mondják.
Teljes megsemmisülés percek alatt.
Lenyűgöző. Hány ilyen fegyvert épített?
Közel 200-at. De még több készül.
Ideje cselekednünk. Gyorsan és határozottan.
Rászabadítani a fegyvert ellenségeinkre.
Milyen ellenségről beszélünk?
Teszem azt, Payáról.
Amire Tormada célozgat,
az az, hogy már csak az új fegyver bevetése is
jobb alkupozíciót biztosít a béketárgyalásokon.
Nem, Főtanácsos.
Amire én célozgattam, az az, hogy a bombáimmal legyőzhetjük
és elfoglalhatjuk Payát.
A maga bombáival?
Fordítva ül a lovon, Tormada.
Ezek nem a maga bombái, hanem az országé.
És a felhasználásukról a tanács fog dönteni!
Hát, ezzel nem értek egyet, Főtanácsos.
Mert ezek valójában az én bombáim.
Én rendelkezem velük, vagy nem?
Egy ilyen tapasztalt tábornok, mint ön, biztosan ismeri a mondást,
hogy az van nyeregben, aki a fegyverek felett rendelkezik.
Tiszteletlen gazember!
- De igaza van. - Micsoda?
Birodalmunk napról napra gyengébb lesz,
mert a tanács az ellenséget engeszteli
ahelyett, hogy legyőzné őket.
Mire céloz, Főtanácsos?
Arra, hogy a tanács letért az üdvözítő útról.
Ideje lenne, hogy Trivantesnek olyan vezetése legyen, amilyet megérdemel.
Vigyázz a szádra, Nevla! A hazaárulás nem játék.
Akkor inkább befogom a számat.
Mit művelsz, Nevla?
Ne csináld!
Trovere?
- Mennünk kell! Most! - Miért? Mi történik?
Ne akarj itt maradni! Siess!
Nem fogok, míg meg nem magyarázod, mi folyik itt…
Ne!
Semmi baj. Pihenj!
Sokkot kaptál.
Mi a tököm volt ez?
Tormada bombája.
Elpusztította a Triangulumot.
Mi van?
Kinyírta az egész tanácsot?
Nem az egészet.
A Kincstár életben van.
Nevla.
Benne volt.
Igen.
Ahogy te is.
Tormada, Nevla…
és te.
A Triangulum harmadik csúcsa.
Nem volt más választásom.
Greenhill Gap óta érlelődött a terv.
A Triangulum korrupt volt.
Nevla és Tormada keresett meg, hogy váltsuk le őket.
- Nem lehetett nemet mondani. - Jó, vettem.
De én mit keresek itt? Mi?
Mi az én szerepem a kis forradalmadban?
Nem hagyhattalak Pennsában. Meghaltál volna.
Ez valami vicc?
Tanúja voltál a bombák pusztító erejének.
Ez a fegyver mindent felülír.
Payának vége.
Miért halnál meg érte?
Egy olyan királynőért, aki mást szeret,
miközben itt te lehetnél a tápláléklánc tetején.
Szeretlek.
Mindent kockára tettem, hogy megmentselek.
Sajnálom, hogy így kellett történnie,
de most választanod kell.
Választani?
Mit?
Téged… vagy a tömlöcöt?
Halált? Mit?
Nem, dehogyis.
Ha visszamennél Pennsába,
gyászolni foglak, de nem állok utadba.
Mindig is nagy túlélő voltál, Harlan.
Kamatoztathatod a tudásodat.
A palotában melegebb van.
Szerinted hol lehet?
Nem tudom.
Háromszor akartam megölni.
Minden alkalommal egyre jobban megérdemelte.
De itt, csuromvizesen a viharban,
azon aggódom, hogy vajon van-e fedél a feje felett.
A nővéred kivételesen jól manipulálja az embereket.
Szerinted rátalálunk?
A vihar után a kutyákkal nem megyünk semmire.
Mehetett nyugatnak, de az is lehet, hogy visszatért.
Akár meg is halhatott már.
Meg akarok szabadulni tőle.
Soha nem szabadulunk tőle.
Még halálában sem.
Te aztán nyugtatólag hatsz rám, Tamacti Jun.
Ha a bájomon múlt volna, már rég nem élnék.
Tüntessétek el, de azonnal!
Úgy értem, öljétek meg!
Nem. Hasznunkra válik.
Ha nincs hozzá gyomrod, megölöm én.
Nem ölöd meg! Mondom, hogy segíthet!
- Csak a bajnak van. - Elég!
Nem civakodhatunk egymás közt!
Ha esetleg elfelejtenétek, a bukás akasztással jár.
Úgy beszélsz, mint valami puccsista.
Merényletet követtünk el a Triangulum kétharmada ellen.
Azok vagyunk.
De a sikerhez szükség van a nép támogatására.
A payan királynő férje nem ébreszt bizalmat a népben.
Ó, dehogynem!
Hiszen a felesége ellen fordult, hogy csatlakozzon hozzánk.
Túlbecsülöd a vonzerődet, Trovere.
Tönkretenne mindent, amiért dolgoztunk, csak mert szerelmes lett egy payanba.
Harlan elég okos ahhoz, hogy a nyerő oldalt válassza.
Mindent tud
Pennsa védelméről és a bányákról.
Értékes lesz az új kormány számára.
Bízzatok bennem! Ismerem.
És ha tévedsz?
Én magam ölöm meg.
Tormada holnap indul. Vele mész.
Ha viszed Harlant is, az a te dolgod.
De Trovere…
ne az érzelmeid diktáljanak!
Honnan ismered Rangert?
Együtt nőttünk fel. Trivantesben.
Együtt szolgáltunk.
Miután megöltem apámat, Ranger segített elmenekülni.
Nekem adta az egyik csomóját, így engedtek ki az őrök.
Edo megtudta, és börtönbe vetette.
Fontos lehettél neki.
Az életemet köszönhetem neki.
Miért gyűlöli Tormadát annyira?
Tormada a rabokon kísérletezett.
A látásukat akarta visszaállítani.
Nem jött össze neki, de… sokan megszenvedték a dolgot.
Ezért vannak a sebhelyek a szeme körül.
Tormada újra és újra felvágta az arcát.
Éveken át.
Tormada megérdemli a halált.
Lassú, fájdalmas halált.
Többszörösen.
Ó, faszom!
Maghra.
Nem fog menni, Maghra!
Engem nem lehet így megölni!
Hallak!
Hallak, ostoba ribanc!
Én…
Miért hagytad abba?
Állandóan lecsúszik a maszkom.
Akkor dolgozz anélkül!
Nem tud.
Ha beszívja a gőzöket, szétégeti a tüdejét.
Maradj a helyeden!
Csak megigazítom a maszkját.
Munkára!
Zárjátok be!
Eredj! Hallottad!
Lódulj! Gyerünk!
Mit látsz?
Semmit.
- Nem érzem az íjászokat. - Mert nincsenek.
És ez mit jelent?
Hogy beásták magukat az épületbe, és sokan vannak.
Igen, kicsim.
Te, Wren és Lu bementek.
Megkeresitek a gyerekeket, és kihozzátok őket.
Ha ezek látó gyerekek, nekem is mennem kell.
Jó. El kell terelni a figyelmüket.
- Alakzatba! - Uram!
Valaki van hátul!
- Ti ketten velem jöttök. - Igenis, uram!
Nincsenek itt.
Elvitték volna őket Trivantesbe?
Nem. Itt készülnek a bombák. Itt van rájuk szükség.
Gyerünk!
Vedd fel!
És most irány vissza melózni!
Semmi baj. Biztonságban vagytok.
- Elvitték Shevát. - Hová?
Hátra. Oda zárnak be minket büntetésből.
Oké.
Vigyétek ki őket az erdőbe! Megkeresem Shevát.
Sheva?
Sheva.
Haniwa?
Mit keresel itt?
Semmi gáz. Segíteni jöttem.
- Nem hiszek neked. - Nincs időm vitatkozni.
A bombákat akarjuk elpusztítani.
A többi gyereket már kijuttattuk. Csak áruld el, hol vannak a bombák!
- Tudsz a bombákról? - Sheva!
A raktárban, a főépület mögött.
Oké. Menj az épület mögötti erdőbe!
A barátaim ott vannak a testvéreiddel.
Biztos helyre viszik őket.
Oloman így nem fog ránk találni.
Oloman meghalt.
Mi?
Hogyan?
A trivantik végeztek vele.
Sheva, nem maradhatunk itt. Sajnálom!
Tessék.
Gyere!
Vége.
- Ki jár ott? - Velünk van.
- Trivantik! - Hányan?
Túl sokan.
Mindenki befelé!
Ranger!
Oké.
Harlan.
Olyan krízisben vagyunk, mint még soha.
A trivantik új fegyverei egész városokat elpusztíthatnak.
És azért jönnek Pennsába, hogy pont ezt tegyék.
Hogy érted, hogy egész városokat?
Az ősök fegyvereit építették meg.
Az ilyen mennydörgő fegyverek feltépik magát a földet is.
Ez abszurd. Hazudnak, hogy a tárgyalás feltételeit befolyásolják.
Bárcsak igaz lenne!
Hihetőbbnek tűnik,
mint az a fantasztikus fegyver, amit emlegetsz.
Felség, ne zavarjanak össze a hazugságaik…
Kérlek! Állj!
Nem hibáztatlak azért, mert nem hisztek benne.
Elképzelhetetlen az egész.
És én leszek a legboldogabb, ha tévedek.
De az a kötelességem, ahogy nektek is, hogy megvédjem a payan népet.
Eleget hallottam ahhoz, hogy elhiggyem: komoly veszélyben vagyunk.
Királynőtökként azt kérem,
hogy dobjátok sutba kétkedéseteket, és tegyétek kötelességeteket!
Elküldtünk egy csapatot a fegyverek elpusztítására,
mielőtt elérhetnék velük Pennsát.
De fel kell készülnünk a legrosszabbra.
Az invázióra.
És ha meg akarjuk állítani őket,
nemcsak minden katonára, de minden épkézláb emberre is szükségünk lesz.
Lady Benik, átadod a testőreidet?
Hogyne, királynőm!
Lord Diego?
Minden emberünket átadjuk.
Lord Torrance?
Királynőm.
Tamacti Jun.
A boszorkányvadászokra is szükség lesz.
Győzd meg őket, hogy csatlakozzanak!
Hármójukat a minap akasztattad fel.
De a többieket megkíméltem. Egy próbát megér.
Hatalmas Isteni Láng, tarts minket melegen nagy kegyelmedben!
Adj erőt ezekben a nehéz napokban,
hogy ne térjünk le az utadról, és neked tetszően cselekedhessünk!
Kanzua bukása óta érzem azt,
hogy a Payan Királyság letért a helyes útról.
A nép elvárja tőlünk, hogy harcoljunk értük.
Így is teszünk majd.
És tudom, ahogy ti is…
hogy vérünket adjuk a hazánkért.
Bajtársainkat felakasztották,
és mire ennek vége, talán mind lógni fogunk.
De szívesebben halok szent halált, mint éljek istentelenségben.
- Lucien! - Ne most, Shiloh!
Itt a királynő!
Maghra királynő! Megleptél.
Nem Maghra a királynőtök!
A feliratot fordította: Varga Attila