Ловците ви служиха вярно и безропотно през цялото ви царуване.
Преследваха злото и в най-отдалечените точки на кралството.
После вие отрекохте святата вяра,
разформировахте ни и ни принудихте да се крием.
Сега казвате, че искате отново да ви служим.
Сякаш нищо не се е случило?
Да, точно така.
Питам ви сега:
защо, по дяволите, да го правим?
Защо да не ви екзекутираме като еретик и да приключим с вас?
Лушън е прав.
Причиних ви много болка и беди.
Приемете искрените ми извинения за всичко това.
Сестра ми, която дълго смятахме за мъртва, се върна при мен.
Изпълнена с радост
и благодарност към бог Плам, отворих сърцето си за нея.
И сестра ми ме омагьоса.
Тя и двете й деца вещици.
Изгубих правия път.
Също като вас, и аз платих висока цена.
Девет месеца бях в окови.
Държаха ме гладна. Измъчваха ме.
Отнеха ми бебето.
Но вината не е тяхна.
Не, те бяха проводници на волята на бог Плам.
Това бе изпитание.
Изправи ме пред тези трудности, за да пречистя сърцето си
и да успея да върна кралството си на праведните.
Защо да ви вярваме?
Защо ли?
Защото съм вашата кралица!
Аз съм вашата кралица,
изпратена от Бог.
Никой не може да промени този факт. Нито сестра ми, нито тривантите.
Нито ти, Лушън.
Аз обявих война на тривантите,
аз предрекох чудото да победим при "Грийнхил Гап".
Оттогава чакам да бъда екзекутирана от Тамакти Джун,
после от сестра ми и покварения й Съвет, от тривантите.
И въпреки всичко никой от тях не успя да изпълни простата задача
да ми пререже гърлото,
нито оковите им успяха да ме спрат.
Бог Плам ме изпрати да ви намеря.
Вие сте воини без родина.
Нямате право да искате властта.
Съдбата ви е в две посоки -
или ще ви избие армията на сестра ми,
или ще станете роби на тривантите.
Защо да ми вярвате ли?
Защото само аз ви останах! И ви обичам!
Ще си върна трона на баща ми.
Бог Плам ми показа пътя.
Сега ви моля...
Не, заповядвам ви
в Негово име да се биете редом с мен!
Да си върнем святото кралство!
Заради бог и заради себе си.
Мои свещени воини!
Истинските защитници на Пая!
Ханиуа.
Видя ли го?
Кого? - Харлан.
Беше с тях. - Като затворник?
Не, не мисля. - Забравете Харлан.
Лично ще се заема с него. Помогнете ми с вратата.
Добре.
Всички са мъртви.
Всичките ли?
Паянците ли са ги нападнали?
Ако са били те, няма убити.
Всичките жертви са наши.
Малко вероятно е.
Проверете бомбите и децата.
Слушам.
По места!
Проверете къщата.
Слушам!
Вратата е барикадирана.
Барикадирана ли?
Значи не сме сами.
Не спирайте, хайде.
Рен, нямам нужда от теб. Намери Ханиуа.
Обещах на брат им да ги спася. - Нямаме време за спорове.
Ще остана.
Добре. Последна си. Пази ни тила.
Още четирима мъртви.
Бомбите? - Непокътнати.
Децата ли са в сградата?
Децата не са убили две дузини воини. Други са.
Може би държат децата или...
Капитан Армагън.
Претърсете района.
Намерете децата.
И, капитане, нужни са ни живи. - Слушам.
Тормада, дойдохме за бомбите. Да ги вземем и да изчезваме.
Както винаги мислиш на дребно.
Винаги за мига, никога напред.
Вече загубихме Оломан.
Без другите деца скоро ще останем без бомби.
Посветих много време на експлозивите и няма да загубя работниците си.
Шарлът. - Чувам ги. Къде са?
По петите ни.
При дървото. Вървете.
Хайде. Клекнете. Долу.
Затворете очи.
Чуйте ме. Не искаме децата да пострадат.
Тогава си вървете.
Убийте я!
Всички добре ли са? И налице?
Да. - Лу?
Добре съм.
Добре. Продължаваме.
Хайде, винаги зад мен.
Не знам кои сте.
И, честно казано, не ми пука.
Но ако държите децата ми, може да сключим сделка.
Децата не са твои.
Шева.
Порасна и организира бунт.
Впечатлен съм. - Mайната ти.
Не искам да те убивам.
Но ако се наложи, ще го направя.
И теб, и семейството ти.
Тези, с които си, може да не ме познават, за разлика от теб.
Знаеш, че ще разбия вратата.
Познавам те отлично, Тормада.
Този глас ми е познат.
Рейнджър. Стари приятелю.
Колко ми липсват сеансите ни!
Да, знам!
Затова ти оставих белези за спомен.
Да.
Ще се постарая да живееш достатъчно, за да съжалиш за тях.
Големи думи от страхлива мижитурка!
Ще си получи заслуженото. Обещавам ти.
Рейнджър? Още ли си там?
Не?
С кого преговарям?
Аз съм Баба Вос.
И не водя преговори.
Баба Вос.
Страхотна шайка престъпници си събрала, Шева.
Направи ми голяма услуга. Ще ги убия с един удар.
Отворете портата!
Баба Вос.
Моментна пречка.
Защото не можеш да контролираш нрава си.
Признавам, че го подцених.
Признаваш! Какво облекчение!
Да дам предложение? - Харлан...
Обеща ми да не се обажда.
Шева и близките й продадоха дъщерята на Баба Вос на тривантите.
Той ги мрази.
И съдейки по стрелите в труповете,
бих казал, че и дъщеря му е тук.
Ако е така, можеш да заложиш топките си, че и синът му е тук.
Дай му време да разбере, че е в капан.
Ще ти предаде момичето, за да спаси децата си.
Лорд Харлан.
Може да се окажете полезен.
Баба Вос!
Разбрах, че си дошъл с децата си -
легендарните Ханиуа и Кофун от битката при "Грийнхил Гап".
Нямам деца и не съм експерт,
но ми се струва, че ти е станало навик да ги излагаш на опасности.
Ще допуснеш ли децата ти да умрат
заради семейството, което продаде дъщеря ти на Идо?
Върни ми Шева и децата,
и ти давам думата си,
че Ханиуа и Кофун ще живеят.
Но ако се наложи да взема децата със сила, всички ще умрат.
Ще ти дам време да помислиш.
Трябва да се предам.
Семейството ми ви навреди. Нека изкупя вината ни.
Работили сте за него по принуда. Аз го познавам. Вие също.
Доказал ли е с нещо, че държи на думата си?
Не. - Не.
Все някога ще разбият вратата.
Да, така е.
Да се подготвим.
Това...
Сине? Какво е това?
Масло ли е?
Не, мисля, че е гориво. Прилича на маслото, но изгаря по-бързо.
А това е...
Да, това е лампа.
Как да ти обясня?
Разпръсва мрака, за да виждаме.
Бог Плам в ръцете ти.
Нне съвсем, но става гореща като огън.
Внимавай.
Цев, дръжка, пълнител.
Спусък.
Сложи пръста си на спусъка, когато си готова да стреляш.
Насочвай го само към този, когото искаш да убиеш.
Рейнджър.
Мисля, че стига.
Чудесен ден за убийства.
Казваш, че не се биеш за никоя нация.
Но си тук.
Не заради Пенса, а заради теб.
И ти не си тук заради Пенса, а заради семейството си.
Забавно е.
Съдбата на цяло кралство зависи от двама души,
на които не им пука за него.
Какво има?
Чувам мислите ти отдалече.
Мисля за думите на Тормада.
Посвети живота си на децата си.
И ги излагам на риск след риск.
Запознах се с тях. Те вече не са деца.
Тръгнали са по своя път.
Идва време, когато вече не решаваш ти.
И това не ти понася.
Не, изобщо.
Така е, защото ти харесва да казваш на другите какво да правят!
Баба Вос…
Шансът да загинем тук е голям.
Искам да те попитам нещо, в случай че не оцелеем.
Защо никога не мога да те изненадам?
Чувам как огромните ти топки се блъскат в бедрата ти.
Лявото ти коляно скърца, когато ходиш.
Какво?
Така разбирам, че идваш.
Наистина ли?
Наистина.
Изкопайте дупка.
Готови ли сме?
Тате?
Стените ми дойдоха в повече.
Излязох на чист въздух.
Да, Джерламарел е обичал да се изолира от света.
Като предците ни.
Смятали са, че така се защитават.
Истината е, че са се изолирали.
Били са уплашени.
И с право.
Баба Вос, времето ти изтече. Предай ми децата.
Не прецени правилно, Харлан.
Хайде.
Направи всичко по силите си.
Бързо ще приключат.
Не. Ще продължи по-дълго, отколкото очакваш.
Не оказват съпротива.
Ханиуа?
Вървете, хайде. - Добре.
Колко уби? - Първо ти. Колко?
Заедно. - Добре.
Шест. - Седем. Печеля.
О, не.
Шева.
Бученето в ушите ти ще отшуми.
Да вървим.
Ханиуа.
Бомбите?
Готови са за път. - След мен.
Готови!
Какво става?
Спаси живота ми. Ще ти върна жеста.
Не мърдай. Не викай.
Какво става?
Не мърдай. С мен са.
Какво си направил? - Налагаше се.
Гънтър.
Харлан.
Закъсня.
Пак заповядай. - Приключвай и да тръгваме.
Ако ме убиеш, ще те очистят. - Предаде ме.
Първо ти - мен.
Предложих ти нов живот.
Оказа се, че съм привързан към стария.
Ще унищожим Пенса и всичко в нея.
Моля те, Тровер. Моля те.
Не ме карай да го правя.
Тровер, моля те.
По дяволите. Съжалявам.
Много съжалявам. Не биваше да...
Много съжалявам.
Обичаше ме, нали?
Поне малко?
Знаеш, че те обичах.
Обичах те. Спокойно.
Тате?
Кофун.
Добре ли си? - Да, момчето ми. А ти?
Бяха повече.
Няма ги.
Всичко свърши.
Баба, проверих всички трупове.
Тормада не е сред тях.
Мамка му!
Харлан!
Баба. Нямаме време.
Трябва да...
Тате. Пусни го.
Ти си виновен! - Тате!
Спечелих ви време!
Хората му убиха останалите триванти.
Не ти вярвам! - Не ми пука!
Къде е Тормада? - Измъкна се.
Мамка му. - Взел е бомбите.
Накъде тръгна? - Мамка му! Няма значение.
Шибан негодник. Знаем къде отива.
В Пенса.
Не могат да се движат бързо с бомбите.
Да тръгваме. - Не, Кофун.
Не. Ще тръгнем след него.
Пътищата са много.
Дори да ги проследим, защитата им е силна.
По-бързи сме от тях.
Затова трябва да се върнем в Пенса. Ще ги посрещнем с армия.
Харлан е прав. - Какво?
Ако ги нападнем, ще загубим.
Виж, тате...
Още си превъзбуден от битката.
Скоро ще се успокоиш и ще усетиш умората.
Затова ще си починем и после ще тръгнем към Пенса.
Няма да стоя тук.
Трябва да ти сменят превръзката.
Разбираш ли? Надушвам раната. Довери ми се.
Погрижи се да я намерят в дома й. Да не се разчува, че е била тук.
Ясно.
Няма ли да тръгнеш с тях?
Не. Реших, че ти е нужна компания.
Вероятно ще загубим.
Кажи ми нещо ново.
Кофун! - Стой!
Трябва да го спрем. - Не.
Кофун... Това е нашето наследство.
Не е наше, на Джерламарел е.
По-важно е от него. От нас също.
Това място съсипа живота на всичките ни близки!
И бомбите може да ни довършат.
Не горите бомби! Нали?
Вътре е познание, трупано от векове...
Няма да му позволя да го изгори. - Не.
Спри!
Не можеш да го спреш.
Наистина ли?
Остана ни само библиотеката. Тя ще ни защити.
Казваш го с пистолет в ръка. - Няма да ми я отнемеш.
Ханиуа, това съм аз.
Свали пистолета.
Моля те. Остави го.
Какво правиш?
Наистина ли ще стреляш мен, по брат си?
По дяволите, ще ме застреляш ли?
Ела тук!
Ела...
Не го прави! Спри! Престани! - Не!
Спри! Всичко свърши! Спри, късно е. Приключи!
Ханиуа! Престанете! Да се махаме оттук!
Какво си направил? - Ханиуа.
Ханиуа, съжалявам.
Ако не тръгнем веднага, ще умрем. Съжалявам.
Мъчно ми е за дома ни.
Заведи децата на сигурно място и иди там.
Ще се върна при теб.
Не ставай паянец.
Не принадлежа на никоя нация.
Само мой си.
Дръж се, Ханиуа.
Това място...
Всичкото това познание...
То беше пътят ни напред.
Доколкото те познавам, ще намериш друг път.
Ще се върнеш ли?
Вече ти липсвам ли?
Не.
Мъничко.
Ще се върна.
Постарай се да останеш жива дотогава. Става ли?
Обещавам.
Добре.
Шарлът.
Добре. Изчезвай.
Хайде! Да тръгваме.
Хая, Хове, винаги зад мен. Шева, винаги след тях.
Ханиуа.
Благодаря ти, че ни спаси.
Те са и мои близки.
Значи сме сестри.
Съжалявам за дома ви.
Няма проблем.
Има и други.
Превод на субтитрите Анна Делчева