Věrostrážci vám sloužili věrně a bez námitek po všechny roky vaší vlády.
Vydávali se do nejzazších koutů království zbavovat svět zla.
Vy jste pak božské doktríny zavrhla,
čímž jste nás rozeštvala a donutila nás začít se skrývat.
Teď tvrdíte, že chcete, abychom vám sloužili znovu,
jako by se nic z toho nikdy nestalo?
Ano, přesně tak.
Takže se vás teď ptám:
proč bysme to kurva měli dělat?
Proč vás nemáme popravit jako kacířku a skoncovat s tím jednou provždy?
Lucien má pravdu.
Všem jsem vám působila bolest a utrpení.
A za to se vám velice omlouvám.
Má sestra, kterou jsme dlouho měli za mrtvou, se mi navrátila.
A já jsem ze samé radosti
a vděčnosti Božskému plameni otevřela své srdce.
A sestra mě očarovala.
Ona a ty její dvě čarodějnické děti.
A já sešla z cesty.
A stejně jako vy jsem za to i já krutě trpěla.
Uplynulých devět měsíců jsem strávila v řetězech. Mořili mě hlady. Mučili mě.
Odebrali mi mé děťátko.
Ale to nekonali oni.
Ne, byli pouhými nástroji samotného Božského plamene.
Prověřoval mě.
Podroboval mě zkouškám s cílem znovu očistit mé srdce,
abych si mohla vzít zpět své království pro spravedlivé.
A proč vám teď máme věřit?
Proč mi máte věřit?
Protože jsem vaše královna!
Jsem vaše královna,
posvěcená Bohem.
A to žádný člověk nezmění. Ani má sestra, ani Trivanťané.
Ani ty, Luciene.
To já jsem vyhlásila válku Trivanťanům,
to já předpověděla naše zázračné vítězství u Greenhillské rokle.
A od té doby volají po mé popravě Tamacti Jun,
má sestra a její zkažená rada i Trivanťané.
A přitom z nějakého důvodu nikdo z nich nezvládl ten prostý úkon,
aby mi prořízl ostřím hrdlo,
ani jejich řetězy mě nedokázaly udržet.
A Božský plamen mě vyslal za vámi.
Jste vojáci bez vlasti.
Bez oprávněného nároku na vládu.
Čeká vás dvojí možný osud.
Buď vás dopadnou vojáci mé sestry,
nebo se stanete otroky Trivanťanů.
Proč mi máte věřit?
Protože jsem vše, co máte! A všechny vás miluju!
Usednu zpět na trůn svého otce.
Božský plamen mi ukázal cestu.
A já vás teď žádám.
Ne, já vám přikazuji,
jeho jménem, abyste bojovali po mém boku!
Abyste dobyli zpět naše posvátné království!
Pro Boha i pro sebe samotné.
Moji posvátní bojovníci!
Věrní obránci Payi!
Haniwo.
Viděls ho?
- Koho? - Harlana.
- Je tam s nimi. - Jako vězeň?
- Nemyslím. - Na Harlana kašlete.
Pak si ho podám. Pomozte mi zatarasit dveře.
Tak jo.
Všichni jsou mrtví.
Úplně všichni?
Kdo to udělal? Payanští vojáci?
Jestli ano, žádní zde nezemřeli.
Tohle jsou všechno naši vojáci.
To mi nepřijde pravděpodobné.
Zkontrolujte bomby i ty děti.
Provedu.
Seřadit!
Zkontrolujte dům.
Rozkaz!
Dveře jsou zatarasené.
Zatarasené?
Nejsme tu tedy sami.
Rychle, pokračujte.
Wren, tady tě nepotřebuju. Jdi najít Haniwu.
Slíbila jsem je ochránit.
Nemáme čas na hádky.
Zůstanu tu.
Fajn. Jdeš poslední. Kryj nám záda.
Čtyři mrtví v laborce.
- A bomby? - Zajištěné.
Takže jsou v domě ty děti?
Dva tucty vojáků nezabily děti. Bude to někdo jiný.
Možná mají ty děti u sebe nebo…
Kapitáne Armagone.
Obraťte to tu vzhůru nohama.
Najděte ty děti.
- A kapitáne, potřebujeme je živé. - Ano, pane.
Tormado, přišli jsme sem pro ty bomby. Tak je vezmeme a půjdeme.
Jako vždy se držíte při zemi.
Nikdy neuvažujete dopředu.
Už jsme přišli o Olomana.
Bez dalších vidomých dětí nám brzy dojdou bomby.
Nestrávil jsem všechen ten čas vývojem výbušnin, abych přišel o jejich výrobce.
- Charlotte. - Slyším je. Jak blízko?
Příliš blízko.
Tam k tomu stromu. Šup. Jděte.
No tak. Skrčte se. Na zem.
Zavřete oči.
Ty tam.
Nechceme ublížit dětem.
No tak odejděte.
Zabte ji!
Všichni v pořádku? Jsme všichni?
- Ano. - Lu?
Nic mi není.
Fajn. Tak jdeme dál.
Tak jo, pojďte. Držte se za mnou.
Nevím, kdo jste.
A popravdě je mi to fuk.
Ale jestli tam máte moje děti, můžeme se dohodnout.
Nejsou to tvoje děti.
Shevo.
Podívejme, jaká jsi už velká holka a vedeš povstání.
- Jsem ohromen. - Polib si!
Nechci tě zabít, Shevo.
Ale budu-li muset, zabiju tě.
Tebe i tvou rodinu.
Ten, kdo je tam s tebou, mě možná nezná, ale ty ano.
Takže víš, že těmi dveřmi vejdu.
Znám tě líp, než myslíš, Tormado.
Ten hlas znám.
Rangere. Můj dávný příteli.
Moc se mi stýská po společných schůzkách.
Jo, já vím!
Proto jsem ti před odjezdem nechal na památku všechny ty jizvy.
Ano.
A rozhodně tě ponechám naživu dost dlouho, abys toho litoval.
Jen se chvástej, ty chcípáčku.
Dojde na něj. Slibuju.
Rangere. Jsi tam ještě?
Ne?
S kým tedy vyjednávám?
Tady Baba Voss.
A já nevyjednávám.
Baba Voss.
Tos tedy dala dohromady pěknou partu psanců, Shevo.
Prokázalas mi skvělou službu. Teď je můžu zabít všechny najednou.
Okamžitě ty dveře vyrazte!
Baba Voss.
Krátkodobá komplikace.
Způsobená tím, že se neumíte ovládat.
- Uznávám, že jsem ho chybně odhadl. - Tak vy to uznáváte. To se mi ulevilo.
- Mám návrh. - Harlane…
Tenhle nemá co mluvit.
Sheva a její rodina prodaly dceru Baby Vosse Trivanťanům, jasný?
Nemá je ani trochu v lásce.
A soudě podle šípů ve tvých vojácích bych řekl, že je tu s ním i jeho dcera.
A jestli je tu jeho dcera, vem jed na to, že je tu i jeho syn.
Počkej, než pochopí, že je v pasti.
Dá ti tu holku, aby zachránil své děti. Stoprocentně.
Lorde Harlane.
Nakonec nejsi k ničemu.
Babo Vossi!
Předpokládám, že máš s sebou své děti,
legendární Haniwu a Kofuna z bitvy u Greenhillské rokle.
Já děti nemám, tak se v tom nevyznám,
ale připadá mi, že máš ve zvyku vystavovat je nebezpečí.
Vážně bys své děti nechal zemřít
při obraně rodiny, která tvou dceru prodala Edovi?
Když mi vrátíš Shevu a její sourozence,
dávám ti své slovo,
že Haniwa a Kofun zůstanou naživu.
Když si pro ně budu muset dojít,
tak všichni zemřou.
Dám ti chvíli na rozmyšlenou.
Měla bych se vydat.
To má rodina ti ukřivdila. Tak to teď napravím.
Donutili vás pro něj pracovat.
Já ho znám. Ty ho znáš.
Dá se ze zkušenosti říct, že dodrží slovo?
- Ne. - Ne.
Nakonec ty dveře vyrazí.
Ano.
Tak se na ně připravme.
Není to…
Synu, co je to?
Olej?
Ne, myslím, že je to palivo. Jako olej, ale hoří rychleji.
A tohle je…
Jo, to je lampa. Jak bych ti to vysvětlil?
- Prosvětlí tmu, abychom viděli. - Božský plamen v ruce.
Ne tak úplně, ale pálí jako oheň. Tak buď opatrný.
Hlaveň, rukojeť, zásobník.
Spoušť.
Polož prst na spoušť, jen když jsi připravena vystřelit.
A miř jen na to, co chceš zničit.
Rangere.
Jsme nachystaní.
Fajn den na trochu zabíjení.
Vykládáš, jak nebojuješ za žádný národ.
- A stejně tu teď jsi. - Nejsem tu kvůli Pennse, ale kvůli tobě.
Ani ty tu nejsi kvůli Pennse, ale kvůli svý rodině.
To se fakt povedlo.
Osud celýho království leží na bedrech
dvou lidí, jimž je ukradený.
Co je?
Tvý myšlenky slyším až odtamtud.
Co Tormada řekl o mých dětech.
Celý život jsi zasvětil jejich ochraně.
Jen je pořád dokola zatahuju do nebezpečí.
Já tvé děti potkal. Už to nejsou děti.
Jdou teď vlastní cestou.
Od určité chvíle už nerozhoduješ ty.
A to ti není po chuti.
Ne, to není.
Ne, není, protože ty jsi typ člověka, co moc rád říká ostatním, co mají dělat!
Babo Vossi…
dost možná tu zemřeme.
Ale než se tak stane, musím vědět jedno.
Proč se k tobě nikdy nedokážu připlížit?
Protože ti ty obří koule plácají do stehen.
Při každém druhém kroku ti zavrže levé koleno.
- Cože? - Podle toho tě vždycky zaslechnu.
Je to pravda?
Naprostá.
Ustupte.
Můžeme?
Tati?
Je tam moc zdí.
Potřeboval jsem na vzduch.
Jerlamarel se zřejmě rád uzavíral před světem.
Tak to předci dělali.
Mysleli, že se tím chrání.
Ale jen se uzavírali do samoty.
Měli strach.
Měli důvod.
Babo Vossi, dochází ti čas. Vydej ty děti.
Špatně jsi je odhadl, Harlane.
Do toho.
Víc jsi pro ně udělat nemohl.
Teď už to moc dlouho nepotrvá.
Ne. Potrvá to dýl, než si myslíš.
Žádný odpor.
Haniwo?
- Běž. - Tak jo.
- Kolik jsi jich dostal? - Ty první. Kolik?
- Najednou. - Tak fajn.
- Šest. - Sedm. Jsem vítěz.
Ale ne.
Sheva.
To zvonění v uších brzy ustane.
Jdeme.
Haniwo.
Ty bomby?
- Připravené. - Za mnou.
Seřadit!
Co se děje?
Zachránilas mi život. Oplácím ti to.
Tiše. Nehýbat.
Řekni… O co jde?
Nehýbat. Jsou ode mě.
- Cos to udělal? - Já musel.
Guntare.
Harlane.
Máš zpoždění.
- Nemáš zač. - Dořešte to tu. Mizíme.
- Když mě zabiješ, oni zabijí tebe. - Zradils mě.
Jo, ale ty mě první.
Já ti nabídla nový život.
Zřejmě jsem nějak lnul k tomu dřívějšímu.
Zničíme Pennsu i se všemi obyvateli.
Prosím, Trovere. Prosím.
Nenuť mě to udělat.
Trovere, prosím.
Do hajzlu. Mrzí mě to.
Moc mě to mrzí. Neměl jsem…
Moc mě to mrzí.
Milovals mě, že jo?
Aspoň trošku.
Ty víš, že ano.
Víš to. To nic.
Tati?
Kofune.
- Dobrý? Jo? - Nic mi není. A ty?
- Byli tam další. - Už nejsou.
Je po všem.
Babo, prověřil jsem všechny mrtvé.
Tormada tu není.
Do hajzlu!
Harlane!
Babo. Čas kvapí.
Musíme…
Tati. Pusť ho.
- Dopustils to! - Tati!
- Získal jsem vám čas! - Jeho muži zbytek Trivanťanů zabili.
- Nevěřím ti! - To je mi fuk!
- Kde je Tormada? - Uprchl.
- Sakra. - A vzal i bomby.
- Kam utekl? - Sakra! To je úplně jedno.
Zasranej kretén. Víme, kam půjde.
Do Pennsy.
S těmi bombami nemůžou jet moc rychle.
- Jdeme. - Ne, Kofune.
- Ne. Jdeme po něm. - Odsud vede spousta cest.
I když je dokážeme vystopovat, budou dobře chráněni.
Jsme rychlejší.
A proto musíme do Pennsy. Zburcovat je. Připravit armádu.
- Harlan má pravdu. - Cože?
- Když se jim postavíme znovu, porazí nás. - Hele, tati…
Kofune, jsi nabuzený z boje. Ale to brzy opadne a pocítíš vyčerpání.
Trochu si odpočineme a pak rychle pojedeme do Pennsy, jo?
Já tu nezůstanu.
Potřebuješ převaz.
Rozumíš? Ta rána je cítit. Věř mi.
Ať ji najdou v jejím domě. Nikdo nemusí vědět, že v tom jela.
Rozumím.
Nepojedeš s nima?
Ne, ne. Tuším, že budeš potřebovat společnost.
Nejspíš to pro nás nedopadne dobře.
Pověz mi něco, co nevím.
- Kofune! - Stůj!
- Musíme ho zastavit. - Ne.
Kofune… tohle je náš odkaz.
Je to Jerlamarelův odkaz. Ne náš.
Nejde jen o něj. Nejde jen o nás.
Tohle místo zničilo život všem, koho jsme milovali!
Víš? A ty bomby můžou vše ukončit.
Jenže vy nepálíte bomby! Ne?
Je tam poznání za několik staletí, ty…
- Nemůžu ho to nechat spálit. - Ne.
Dost!
Nemůžeš ho zastavit.
To myslíš vážně?
Tohle místo je jediné, co nám zbylo. Zajistí nám bezpečí.
Říká ta, co drží zbraň.
Nedovolím ti, abys mi ho vzal.
Haniwo, to jsem já.
Odlož tu zbraň.
Prosím. Odlož ji.
Děláš si srandu? Fakt mě chceš střelit? Vlastního bratra!
Zbláznila ses? Zastřelíš mě?
Pojď sem!
Pojď…
- To nemůžeš! Nech toho! - Ne!
Přestaň! Hned! Je po všem! Nech toho, je konec.
Haniwo! Oba toho nechte! Musíme rychle pryč!
- Cos to udělal? - Haniwo.
Haniwo. Já vím. Mrzí mě to.
Jestli neutečeme, umřeme. Je mi to líto.
Schází mi náš domov.
Odveď ty děti do bezpečí a pak se tam vrať.
Já dorazím za tebou.
Ať se z tebe nestane Payan.
Nepatřím k žádnému národu.
Ty patříš ke mně.
Buď silná, Haniwo.
Tohle místo…
skýtající všechno to poznání…
To byla naše cesta vpřed.
Jestli tě znám, najdeš si jinou cestu.
No a ty se vrátíš?
Už ti scházím?
Ne.
Trošku.
Vrátím se.
Ty se zatím hlavně snaž zůstat naživu. Dobře?
Budu.
Fajn.
Charlotte.
Tak jo. Zmiz odsud.
Tak jo! Vyrážíme.
Hayah, Hoveh, držte se za mnou. Shevo! Drž se za nimi.
Haniwo.
Dík, žes zachránila mou rodinu.
Je to snad i moje rodina.
Tak to jsme sestry.
Je mi líto, jak to dopadlo s tvým domovem.
To nevadí.
Existují i další.
Překlad titulků: Jiří Sailer