Heksejægerne tjente Dem trofast
og uden tøven i Deres mangeårige regeringstid
og rejste ud til de fjerneste egne af riget for at bekæmpe verdens ondskab.
Så forkastede De de hellige doktriner...
...så vi blev splittet og tvunget til at skjule os.
Nu siger De, at De vil have os til at tjene Dem igen,
som om det aldrig var sket?
Ja, det siger jeg.
Så spørger jeg Dem...
...hvorfor fanden skulle vi gøre det?
Hvorfor ikke bare henrette Dem som kætter og få det overstået?
Lucien har ret.
Jeg har forårsaget jer alle sammen stor smerte og sorg.
Det skylder jeg jer en stor undskyldning for.
Min søster, der så længe var formodet død, vendte hjem til mig.
Og i min glæde...
...og taknemlighed til gudeflammen åbnede jeg mit hjerte.
Og min søster forheksede mig.
Hun og hendes to heksebørn.
Og jeg for vild.
Ligesom jer har det kostet mig dyrt.
Jeg har ligget i lænker i ni måneder.
De udsultede og torturerede mig.
De tog min nyfødte fra mig.
Men det var ikke dem.
Nej, de var blot gudeflammens redskaber.
Hun satte mig på prøve.
Gennem prøvelserne skulle mit hjerte atter blive rent,
så jeg kunne genvinde mit hellige rige for de rettroende.
Hvorfor skulle vi tro på Dem nu?
Hvorfor I skulle tro på mig?
Fordi jeg er jeres dronning!
Jeg er jeres dronning...
...velsignet af Gud.
Det skal intet menneske lave om på. Ikke min søster. Ikke trivantianerne.
Og ikke du, Lucien.
Det var mig, der erklærede trivantianerne krig.
Jeg forudså vores mirakuløse sejr ved Greenhill Gap.
Og siden da er der blevet opfordret til, at jeg skulle henrettes, af Tamacti Jun...
...af min søster og hendes korrupte råd samt af trivantianerne.
Og dog har ingen af dem formået at udføre den enkle dåd
at kappe hovedet af mig.
Ej heller kunne deres lænker holde på mig.
Og gudeflammen sendte mig ud for at finde jer.
I er soldater uden et land.
Uden retmæssigt krav på kronen.
To mulige skæbner venter jer.
Enten bliver I opsporet af min søsters hær,
eller også ender I som trivantianernes slaver.
Hvorfor I skulle tro på mig?
Fordi I ikke har andet end mig! Og jeg elsker jer hver og en!
Jeg generobrer min fars trone.
Gudeflammen har vist mig vejen.
Og nu spørger jeg jer...
Nej, jeg befaler jer...
...i hendes navn at kæmpe ved min side!
At generobre vores hellige rige!
For Guds skyld og for jeres egen.
Mine hellige krigere!
Payas sande vogtere!
Haniwa.
Så du ham?
-Hvem? -Harlan.
-Han er derude med de andre. -Som fange?
-Sådan så det ikke ud. -Glem Harlan.
Ham tager jeg mig af senere. Hjælp mig med at låse døren.
Okay.
-De er alle døde. -Alle sammen?
Hvem var det? Payanske soldater?
I så fald blev ingen af dem dræbt her.
Det er alle sammen vores soldater.
Det virker usandsynligt.
Tjek bomberne og børnene.
Javel.
Stil op!
Tjek huset.
Javel!
Døren er barrikaderet.
Barrikaderet?
Så er vi ikke alene.
Fortsæt frem.
Wren, jeg har ikke brug for dig her. Find Haniwa.
-Jeg lovede deres bror at passe på dem. -Vi har ikke tid til at skændes.
Jeg bliver her.
Fint. Du er bagtrop. Dæk os bagfra.
Fire lig mere i laboratoriet.
-Og bomberne? -De er sikret.
Er det børnene, der er i bygningen?
De dræbte ikke en snes soldater. Det er noget andet.
Måske har de børnene med derinde, eller...
Kaptajn Armagon.
Vend op og ned på hele stedet.
Find børnene.
-Og vi skal have dem i live, kaptajn. -Javel.
Tormada, vi kom for at få bomberne. Lad os tage dem og komme væk.
Som altid for småt tænkende.
Med tanke på øjeblikket og aldrig fremad.
Vi har allerede mistet Oloman.
Uden de andre seende børn løber vi snart tør for bomber.
Jeg udviklede ikke sprængstof for så at miste mine bombebyggere.
-Charlotte. -Jeg kan godt høre dem. Hvor tæt på?
For tæt.
Hen til træet. Skynd jer.
Kom så. Duk jer. Helt ned.
Luk øjnene.
I der.
Vi vil ikke gøre børnene noget.
Så gå jeres vej.
Dræb hende!
Er alle okay? Er der styr på hele flokken?
-Ja. -Lu?
Jeg er uskadt.
Okay. Lad os komme videre.
Kom. Hold jer bag mig.
Jeg ved ikke, hvem I er. Jeg er ærligt talt også ligeglad.
Men hvis I har mine børn derinde, kan vi indgå en aftale.
Det er ikke dine børn.
Sheva.
Se bare, hvordan du er blevet voksen og leder af et oprør.
-Jeg er imponeret. -Fuck dig!
Jeg vil nødig dræbe dig, Sheva.
Men om nødvendigt gør jeg det.
Dig og din familie.
Dem, du har derinde, kender mig måske ikke, men det gør du.
Så du ved godt, at jeg nok skal komme ind.
Jeg kender dig bedre, end du tror, Tormada.
Den stemme kender jeg.
Ranger. Min gamle ven.
Jeg savner vores stunder sammen.
Ja, det ved jeg godt!
Det var derfor, jeg gav dig alle de ar, så du havde et minde om mig.
Ja.
Og jeg skal huske at holde dig i live så længe, at du fortryder det.
Store ord fra sådan en lille pissemyre!
Han skal nok få som fortjent. Det lover jeg dig.
Ranger. Er du der stadig?
Nej?
Hvem forhandler jeg så med?-
Det er Baba Voss.
Og jeg forhandler ikke.
Baba Voss.
Det er noget af en flok fredløse, du har samlet, Sheva.
Du har gjort mig en stor tjeneste. Nu kan jeg dræbe dem alle på en gang.
Få straks dørene op!
-Baba Voss. -Et kortvarigt irritationsmoment.
Forårsaget af din ubeherskede adfærd.
Jeg må erkende, at jeg tog fejl af ham.
Du erkender det. Sikke en lettelse.
-Må jeg foreslå noget? -Harlan...
Du lovede, at han var tavs.
Sheva og hendes familie solgte Baba Voss' datter til trivantianerne.
Han bryder sig ikke om dem.
Pilene i jeres soldater taget i betragtning
vil jeg tro, at hans datter er med her.
Og hvis hans datter er her, er hans søn her med garanti også.
Lad det synke ind, at han er fanget her.
Jeg lover jer, at han vil give jer pigen for at redde sine børn.
Lord Harlan.
Måske kan du alligevel blive nyttig,
Baba Voss!
Jeg kan forstå, at dine børn er inde hos dig.
Legendariske Haniwa og Kofun fra slaget ved Greenhill Gap.
Jeg har ikke børn, så jeg er ikke ekspert,
men det virker, som om du har for vane at anbringe dem i farezonen.
Vil du virkelig lade dine børn dø
for at beskytte den familie, der solgte din datter til Edo?
Aflever Sheva og hendes søskende til mig.
Så har du mit ord på...
...at Haniwa og Kofun får lov til at overleve.
Men hvis jeg skal ind og hente dem,
så dør alle.
Du får tid til at overveje det.
Jeg bør overgive mig.
Det var min familie, der forrådte dig. Lad mig råde bod på det.
Du blev tvunget til at arbejde for ham.
Jeg kender ham. Du kender ham.
Har han givet grund til at tro, at han vil holde sit løfte?
-Nej. -Nej.
Før eller siden kommer de gennem døren.
Ja, det gør de.
Så lad os gøre klar til dem.
Er det en...?
Min søn... Hvad er det her?
Olie?
Nej, jeg tror, det er brændstof. Det er ligesom olie, men brænder hurtigere.
Og den her er...
Ja, det er en lampe. Hvordan skal jeg forklare det?
Den skaber lys i mørket, så vi kan se noget.
Gudeflammen i hånden.
Ikke helt, men den bliver varm som ild, så pas på.
Løb, greb, magasin...
...aftrækker.
Sæt først fingeren mod aftrækkeren, når du er klar til at skyde.
Og sigt kun på det, du har til hensigt at udslette.
Ranger.
Det er vist nok nu.
En god dag at dræbe på.
Efter al din snak om ikke at kæmpe for nogen nation er du her alligevel.
Jeg er her ikke for Pennsas skyld, men for din.
Og du er her heller ikke for Pennsas skyld, men for din families.
Det er faktisk morsomt.
Et helt riges skæbne hviler på skuldrene af to personer, der er ligeglade med det.
Hvad er der?
Jeg kan høre dine tanker på lang afstand.
Det var det, Tormada sagde om mine børn.
Du har brugt hele dit liv på at beskytte dem.
Blot for at bringe dem i fare igen og igen.
Jeg har mødt dine børn. De er ikke længere børn.
De vælger deres egne veje nu.
På et tidspunkt er valget ikke længere dit, og det kan du ikke kapere.
Nej, det kan jeg ikke.
Nej, for du er en mand, der godt kan lide at bestemme over andre!
Baba Voss...
...vi kan meget vel dø her.
Men før det sker, er der noget, jeg bliver nødt til at vide.
Hvorfor kan jeg aldrig snige mig ind på dig?
Det er dine store nosser, der klasker mod dine lår.
Dit venstre knæ knirker ved hvert andet skridt.
-Hvad? -Derfor kan jeg altid høre dig.
Er det rigtigt?
Meget rigtigt.
Gør plads.
Skal vi?
Far?
Der er for mange vægge derinde.
Jeg trængte til noget frisk luft.
Ja, Jerlamarel foretrak at lukke verden ude.
Det gjorde forfædrene også.
De mente, at de beskyttede sig selv.
Men de låste bare sig selv inde.
De var bange.
Med rette.
Baba Voss, tiden er gået. Udlever børnene.
Du tog vist fejl af dem, Harlan.
Kom så.
Du gjorde dit bedste for at redde dem.
Nu går det nok hurtigt.
Nej, det tager længere tid, end du tror.
Ingen modstand.
Haniwa?
-Af sted. -Okay.
-Hvor mange fik du? -Dig først. Hvor mange fik du?
-Samtidig. -Okay.
-Seks. -Syv. Jeg vandt.
Åh nej.
Sheva.
Den ringen for ørerne holder snart op.
Kom så.
Haniwa.
Bomberne?
-Klar til at rykke ind. -Følg med.
Stil op!
Hvad sker der?
Du reddede mit liv. Nu redder jeg dit.
Forhold dig i ro.
-Hvad foregår der? -Rør dig ikke. Det er mine folk.
-Hvad har du gjort? -Jeg blev nødt til det.
Guntar.
Harlan.
Du er sent på den.
-Selv tak. -Bliv færdige. Vi skal af sted.
-Hvis du dræber mig, dræber de dig. -Du forrådte mig.
-Du forrådte mig først. -Jeg tilbød dig et nyt liv.
Jeg var åbenbart tæt knyttet til mit gamle.
Vi udsletter Pennsa og alle dens indbyggere.
Jeg beder dig, Trovere.
Tving mig ikke til det her.
Jeg beder dig, Trovere.
Pis. Om forladelse.
Undskyld. Jeg skulle ikke have...
Undskyld.
Du elskede mig, gjorde du ikke?
Bare lidt?
Det ved du, jeg gjorde.
Det ved du godt. Det er okay.
Far?
Kofun.
-Er du okay? -Ja. Hvad med dig?
Der var flere.
Ikke længere.
Det er overstået.
Baba, jeg har tjekket alle de døde.
Tormada er her ikke.
Fuck!
Harlan. Harlan!
Baba. Vi har travlt.
Vi må...
Far. Slip ham.
-Du lod det her ske! -Far!
Jeg skaffede jer tid!
Hans mænd dræbte resten af trivantianerne.
-Jeg stoler ikke på dig! -Jeg er ligeglad!
-Hvor er Tormada? -Han er væk.
-Fuck. -Og han tog bomberne med.
-Hvor blev han af? -Det er lige meget.
Narrøv. Vi ved, hvor han tager hen.
Pennsa.
De har ikke fart på, hvis de har bomberne med.
-Kom. -Nej, Kofun.
Vi tager efter ham.
Der er mange ruter væk herfra.
Selv hvis vi kan spore dem, er de godt beskyttede.
Vi er hurtigere end dem.
Og derfor skal vi til Pennsa og slå alarm, så vi kan møde dem med en hær.
-Harlan har ret. -Hvad?
Hvis vi går i kamp med dem igen, taber vi.
Far...
Kofun, du er høj af energi efter kampen.
Det er snart væk, og så bliver din krop svag.
Vi må hvile os, og så skynder vi os til Pennsa, ikke?
Jeg bliver ikke her.
Du skal have en frisk forbinding.
Det kan jeg lugte. Stol på mig.
Sørg for, at hun bliver fundet i sit hus. Ingen behøver vide, at hun er indblandet.
Forstået.
Tager du ikke med dem?
Nej. Du kunne nok godt trænge til selskab.
Det her slutter næppe godt for os.
Fortæl mig noget, jeg ikke ved.
-Kofun! -Stop!
-Vi må stoppe ham. -Nej.
Kofun... det her er vores arv.
Det er Jerlamarels arv. Ikke vores.
Det er større end ham. Det er større end os.
Stedet her har ødelagt alle vores kæres liv!
Og bomberne kan gøre en ende på alting.
Men I brænder jo ikke bomber, vel?
Der er mange århundreders viden derinde...
-Jeg kan ikke lade ham brænde det. -Nej.
Stop!
Du kan ikke stoppe ham.
Seriøst?
Det sted er det eneste, vi har tilbage. Det er vores sikkerhed.
Siger hende med pistolen.
Jeg kan ikke lade jer tage det fra mig.
Haniwa, det er mig.
Smid pistolen.
Vær sød at smide den.
Seriøst? Ville du prøve at skyde din egen bror?
Hvad fanden? Vil du skyde mig?
Kom her!
Kom så...
-Du må ikke gøre det! Stop så! -Nej!
Stop nu! Det er slut! Det er sket!
Haniwa! Hold så op, begge to! Vi må se at komme ud!
-Hvad har du gjort? -Haniwa.
Haniwa, jeg ved det godt. Undskyld.
Vi dør, hvis vi ikke kommer ud nu. Undskyld.
Jeg savner vores hjem.
Før børnene i sikkerhed, og tag så hjem.
Jeg finder tilbage til dig.
Bliv nu ikke payaner.
Jeg tilhører ingen nation.
Du tilhører mig.
Vær stærk, Haniwa.
Det her sted...
...med al dets viden...
Det var vejen frem.
Hvis jeg kender dig ret, finder du en anden vej.
Kommer du tilbage?
-Savner du mig allerede? -Nej.
Lidt.
Jeg kommer tilbage.
Men gør dit bedste for at holde dig i live indtil da, ikke?
Det skal jeg nok.
Okay.
Charlotte.
Okay. Smut så med dig.
Okay! Lad os komme af sted.
Hayah, Hoveh, I holder jer altid bag mig. Sheva! Du er altid bag dem.
Haniwa.
Tak, fordi du reddede min familie.
De var vel også min familie.
Det vil sige, at vi er søstre.
Det gør mig ondt med jeres hjem.
Det er okay.
Der er andre.
Tekster af: Eskil Hein