Nõialeidjad teenisid teid ustavalt
ja kõhklusteta kõigi teie valitsusaastate vältel,
käies kuningriigi kaugeimates nurkades, et maailma kurjusest vabastada.
Siis te hülgasite Jumala õpetuse,
lõhestasite meid ja sundisite meid peitu pugema.
Nüüd tahate, et teeniksime teid taas,
nagu seda kõike poleks juhtunud?
Jah, just nii.
Ma siis küsin teilt nüüd,
miks me küll seda teeksime, kurat.
Võiksime lihtsalt teid ketserina hukata ja asi ants.
Lucienil on õigus.
Ma olen tekitanud teile kõigile valu ja kannatusi.
Ning selle pärast palun sügavalt vabandust.
Ma sain tagasi oma õe, keda peeti ammu surnuks.
Ning rõõmsana
ja jumalaleegile tänulikuna avasin ma oma südame.
Ning mu õde nõidus mu ära.
Tema ja ta kaks nõidadest last.
Ning ma eksisin teelt.
Sarnaselt teile olen ka mina selle pärast palju kannatanud.
Nad hoidsid mul üheksa kuud jalad raudus.
Nad näljutasid ja piinasid mind.
Nad võtsid minult mu lapse ära.
Aga polnud nende süü.
Ei, nad olid pelgalt jumalaleegi käsilased.
Mind pandi proovile.
Katsumustega puhastati taas mu südant,
et saaksin oma püha kuningriigi tagasi tõsiusklikele võtta.
Ja miks usuksime teid nüüd?
Miks usuksite mind?
Sest mina olen teie kuninganna!
Mina olen teie kuninganna,
Jumala poolt määratud.
Ning seda ei muuda ükski inimene. Ei mu õde, trivantlased
ega sina, Lucien.
Mina olin see, kes kuulutas trivantlastele sõja.
Mina ennustasin meie imelist võitu Greenhill Gapis.
Ning sellest saati on mu hukkamist nõudnud Tamacti Jun,
mu õde ja tema korrumpeerunud nõukogu ning trivantlased.
Ent millegipärast ei suutnud ükski neist teha lihtsat asja,
panna tera mu kõrile.
Ning nende ahelad ei suutnud mind kinni hoida.
Ja jumalaleek saatis mu teid leidma.
Te olete riigita sõdurid…
kel pole mingit õigust kroonile.
Teid ootab üks kahest saatusest. Mu õe armee hakkab teid jahtima
või teist saavad trivantlaste orjad.
Miks te mind usuksite?
Sest teil pole peale minu kedagi teist! Ning ma armastan teid kõiki!
Ma võtan oma isa trooni tagasi.
Jumalaleek näitas mulle teed.
Ja nüüd ma palun teil…
Ei, ma käsin teil
tema nimel minu kõrval võidelda!
Et meie püha kuningriigi tagasi võtta!
Nii Jumala kui ka teie endi jaoks.
Mu pühad sõdalased!
Paya tõelised kaitsjad!
Haniwa.
Kas nägid teda?
Keda? - Harlanit.
Ta on nendega seal. - Vangis?
Ei paistnud nii. - Unusta Harlan.
Tegelen temaga pärast. Aidake ust lukustada.
Olgu.
Kõik on surnud, söör. - Kõik?
Kes nad tappis? Paya sõdurid?
Sel juhul ei kaotanud nad ise kedagi.
Surnud on kõik meie sõdurid.
See ei tundu tõenäoline.
Kontrollige pomme ja lapsi.
Söör.
Minek!
Kontrollige maja.
Söör!
Uks on barrikaaditud.
Barrikaaditud?
Me pole siis üksi.
Minge edasi.
Wren, sind pole siin vaja. Otsi Haniwa üles.
Lubasin nende vennale, et kaitsen neid. - Vaidlemiseks pole aega.
Ma jään teiega.
Hästi, oled viimane. Valva meie seljatagust.
Laboris veel neli surnut.
Ja pommid? - Alles.
Hoones on siis lapsed?
Lapsed ei tapnud kahte tosinat sõdurit. Seal on miski muu.
Lapsed on ehk nendega või…
Kapten Armagon.
Pöörake kogu paik pahupidi.
Leidke need lapsed.
Ja kapten, vajame neid elusana. - Jah, söör.
Tormada, me tulime pommidele järele. Võtame need ja lahkume.
Sa mõtled taas liiga väikses mastaabis. Alati olevikule, mitte tulevikule.
Me juba kaotasime Olomani.
Teiste nägijatest lasteta saavad meil pommid otsa.
Ma ei arendanud seda lõhkeainet nii kaua, et nüüd pommitegijatest ilma jääda.
Charlotte. - Ma kuulen neid. Kui lähedal nad on?
Liiga lähedal.
Selle puu juurde, kohemaid.
Madalale. Maadligi.
Sulgege silmad.
Teie seal!
Me ei taha lastele liiga teha.
Lahkuge siis.
Tapke ta!
Kas kõik on terved? Igaüks on alles?
Jah. - Lu?
Olen kombes.
Olgu. Liigume edasi.
Läki. Püsige alati mul sabas.
Ma ei tea, kes te olete. Ja ausalt öeldes ei huvita ka.
Aga kui mu lapsed on teiega, saame kokkuleppe sõlmida.
Nad pole sinu lapsed.
Sheva.
Ennäe sind! Suureks kasvanud ja vastuhakku juhtimas.
Muljet avaldav. - Mine persse!
Ma ei taha sind tappa, Sheva.
Aga vajaduse korral tapan.
Sinu ja su pere.
Kes iganes sinuga seal on, ei pruugi mind tunda, aga sina tunned.
Seega sa tead, et ma pääsen sisse.
Ma tunnen sind paremini, kui arvad, Tormada.
Ma tean seda häält.
Ranger. Mu vana sõber.
Ma olen meie ühiseid seansse igatsenud.
Jaa, ma tean!
Selleks jätsin enne lahkumist sulle mälestuseks kõik need armid.
Jah.
Ma hoian sind elus piisavalt kaua, et seda kahetsema panna.
Kõva jutt väikse sitavarese suust!
Küll tema aeg tuleb. Ma luban seda sulle.
Ranger. Kas sa oled veel seal?
Ei?
Kellega siis läbirääkimisi pean?
Siin on Baba Voss.
Ja ma ei pea läbirääkimisi.
Baba Voss.
Sa oled vägeva lindpriide kamba kokku ajanud, Sheva.
Tegid mulle suure teene. Nüüd saan nad kõik korraga tappa.
Avage need uksed kohemaid!
Baba Voss.
Põgus tüsistus.
Mille põhjustas sinu nigel enesevalitsus.
Tunnistan, et alahindasin teda. - Tunnistad seda? Milline kergendus!
Soovitada tohin? - Harlan…
Lubasid, et ta ei räägi.
Sheva ja tema pere müüsid Baba Vossi tütre trivantlastele.
Baba neist ei hooli.
Ja su sõdurites olevate noolte järgi paistab, et Baba tütar on ka siin.
Ning kui tütar on siin, võib kihla vedada, et poeg on ka.
Lase Babal mõista, et ta on lõksus.
Ta loovutab tüdruku, et oma lapsi päästa. Kindla peale.
Lord Harlan.
Sinust võibki kasu olla.
Baba Voss!
Minu arusaama järgi on su lapsed sinuga.
Legendaarsed Haniwa ja Kofun Greenhill Gapi lahingust.
Lastetuna pole ma küll asjatundja,
aga sul paistab olevat kombeks enda omi aina ohtu seada.
Kas sa tõesti laseksid oma lastel surra, et kaitsta peret, kes müüs su tütre Edole?
Tagasta Sheva ja tema õed-vennad mulle,
siis ma annan oma sõna,
et Haniwa ja Kofun jäävad ellu.
Aga kui pean neile järele tulema,
siis kõik surevad.
Ma lasen sul järele mõelda.
Ma annan end üles.
Minu pere tegi teile halba. Las ma heastan selle.
Teid sunniti tema heaks töötama.
Me mõlemad tunneme teda.
On ta eal andnud põhjust arvata, et oma sõna peab?
Ei. - Ei.
Lõpuks pääsevad nad uksest sisse.
Pääsevad jah.
Oleme nende jaoks valmis.
Kas see on…
Poeg, mis see on?
Õli?
Ei, kütus vist. Nagu õli, aga põleb kiiremini.
Ning see on…
Jah, see on lamp.
Kuidas selgitada…
See helendab pimedas, et näeksime.
Jumalaleek su käes.
Mitte päris nii, aga läheb tulikuumaks, seega ole ettevaatlik.
Toru, pide, padrunisalv.
Päästik.
Pane sõrm päästikule vaid siis, kui oled valmis tulistama.
Ning sihi ainult seda, mida oled valmis hävitama.
Ranger.
Piisab vist.
Täna on tapmiseks hea päev.
Sa räägid, et ei võitle ühegi riigi eest, ent siin sa nüüd oled.
Ma olen siin sinu, mitte Pennsa pärast.
Ja sina oled siin oma pere, mitte Pennsa pärast.
See on tegelikult naljakas.
Terve kuningriigi saatus sõltub kahest isikust,
kes sellest raasugi ei hooli.
Mis on?
Su mõtteid oli juba kaugelt kuulda.
Tormada kommentaar mu laste kohta.
Sa oled terve elu neid kaitsnud.
Ning neid aina uuesti ohtu seadnud.
Ma kohtusin su lastega. Nad pole enam lapsed.
Nad käivad nüüd oma teed.
Tuleb aeg, mil asi pole enam sinu otsustada,
ning sa pole sellega rahul.
Pole jah.
Sest sulle meeldib teistele öelda, mida teha!
Baba Voss…
me võime vabalt siin surra.
Aga ma tahan enne midagi teada saada.
Miks ma ei suuda iial sulle ligi hiilida?
Su hiiglaslikud munad laksuvad su reite vastu.
Su vasak põlv krudiseb iga teise sammuga.
Mida? - Nii kuulen sind alati tulemas.
On see tõsi?
Vägagi tõsi.
Laske läbi.
Hakkame pihta?
Isa?
Seal on liiga palju seinu.
Ma vajasin värsket õhku.
Ju Jerlamarelile meeldis maailmast eralduda.
Esivanemad tegid nii.
Nad arvasid, et kaitsevad end.
Aga nad lihtsalt panid end luku taha.
Nad kartsid.
Õigustatult.
Baba Voss, su aeg on otsas. Anna lapsed üle.
Eksisid vist nendega, Harlan.
Andke minna.
Sa tegid kõik, et neid päästa.
Enam ei lähe vist eriti kaua.
Ei. Läheb kauem, kui sa arvad.
Vastupanu pole.
Haniwa?
Mine. - Olgu.
Mitu said? - Ütle esimesena.
Ütleme korraga. - Olgu.
Kuus. - Seitse. Minu võit.
Oi ei.
Sheva.
Vilin kõrvades jääb peagi järele.
Läki.
Haniwa.
Pommid?
Minekuvalmis. - Minu järel.
Minek!
Mis toimub?
Sa päästsid mu elu. Vastan samaga.
Ole paigal ja tasa.
Mis toimub?
Püsi paigal. Nad on minuga.
Mida sa tegid? - Pidin seda tegema.
Guntar.
Harlan.
Hilinesite.
Võta heaks. - Saage ühele poole. Lahkume.
Kui tapad mu, tapavad nad su. - Sa reetsid mind.
Sina mind esimesena. - Ma pakkusin sulle uut elu.
Tuleb välja, et olen vanasse kiindunud.
Me hävitame Pennsa ja kõik selle elanikud.
Palun, Trovere.
Ära sunni mind.
Trovere, palun.
Kurat. Anna andeks.
Anna andeks. Ma poleks pidanud…
Anna andeks.
Sa ju armastasid mind, eks?
Veidigi?
Muidugi armastasin.
Muidugi armastasin. Pole viga.
Isa?
Kofun.
Oled terve? - Kombes, poiss. Sina?
Neid oli rohkem.
Enam pole.
See on läbi.
Baba, ma kontrollisin kõiki surnuid.
Tormadat pole siin.
Persse!
Harlan!
Baba. Aega napib.
Peame…
Papa, lase lahti!
Sa lasid sel juhtuda! - Isa!
Hankisin teile aega! - Ta mehed tapsid viimsed trivantlased.
Ma ei usalda sind! - Mind ei huvita!
Kus Tormada on? - Ta lahkus.
Persse… - Ja võttis pommid kaasa.
Kuhu ta läks? - Persse! Vahet pole, kuhu läks.
Kuradi persevest. Me teame tema sihtpunkti.
Pennsa.
Nende pommidega nad eriti kiiresti ei liigu.
Läki. - Ei, Kofun.
Läheme talle järele. - Siit viib mitu teed minema.
Kui leiamegi neid, on nad hästi kaitstud. - Me oleme kiiremad.
Seepärast peamegi Pennsasse tõttama. Häiret andma. Neile armeega vastu minema.
Harlanil on õigus. - Mida?
Nendega uuesti võideldes kaotaksime.
Kuule, isa… - Kofun, sa tunned võitluse energiat.
Aga see kaob peagi, jättes su keha nõrgaks.
Peame veidi puhkama ja siis Pennsasse kiirustama.
Ma ei jää siia. - Sa vajad värsket sidet.
Ma haistan seda. Usu mind.
Tee nii, et teda leitaks kodust. Tema osalus asjas jäägu saladuseks.
Selge.
Sa ei lähe nendega?
Ei. Mulle tundus, et sa vajad seltsi.
Vaevalt see meie jaoks hästi lõpeb.
Ära sa märgi.
Kofun! - Seis!
Peame ta peatama. - Ei.
Kofun… see on meie pärand.
See on Jerlamareli pärand, mitte meie oma.
See on suurem temast ja meist.
See paik on hävitanud kõigi meie lähedaste elud!
Ja need pommid võivad kõige lõpp olla.
Te ei põleta ju pomme või mis?
Seal on sajandite jagu teadmisi…
Ma ei saa lasta seda põletada. - Ei.
Lõpeta!
Teda ei saa peatada.
Tõsiselt ka?
Meil on vaid see paik järel. Siin on meid turvaline.
Ütled seda, püstol käes.
Ma ei lase seda endalt ära võtta.
See olen ju mina.
Langeta püstol.
Palun?
Tõsiselt ka?
Kavatsesidki tulistada mind? Oma venda?
Mida kuradit? Tulistad mind?
Tule siia!
Tule…
Sa ei või seda teha. Jäta järele! - Ei!
Lõpeta, kohemaid! See on läbi! Kogu lugu.
Haniwa! Jätke mõlemad järele! Me peame siit lahkuma!
Mida sa tegid? - Haniwa.
Haniwa, ma tean. Mul on kahju.
Me sureme, kui kohe ei lahku. Mul on kahju.
Ma igatsen meie kodu.
Vii lapsed ohutusse kohta ja siis mine koju.
Ma tulen su juurde tagasi.
Ära paiaks hakka.
Ma ei kuulu ühtegi riiki.
Sa kuulud mulle.
Ole tugev, Haniwa.
See koht…
koos kõigi oma teadmistega…
See oli meie tee edasi.
Sind teades leiad sa teise tee.
Aga tuled ju tagasi?
Juba igatsed mind?
Ei.
Veidi.
Ma tulen tagasi.
Sa lihtsalt ürita seni elus püsida. Olgu?
Teen seda.
Olgu.
Charlotte.
Olgu. Lase jalga.
Olgu! Hakkame minema.
Hayah, Hoveh, püsige alati mul sabas. Sheva! Püsi alati neil sabas.
Haniwa.
Aitäh, et mu pere päästsid.
Ju nad on minu pere ka.
Seega oleme õed.
Mul on teie kodu pärast kahju.
Pole viga.
On teisigi.
Tõlkinud Silver Pärnpuu