תציב חיילים בכנסייה שלהם
ובבתים שלהם, למקרה שיחזרו.
אני לא חושב שציידי המכשפות יחזרו הביתה בקרוב.
הוצאת את האמונות שלהם אל מחוץ לחוק.
האמונות שלהם הוצאו מחוץ לחוק בכל פאיא. לאן הם ילכו?
זאת ממלכה גדולה.
הניחוש שלי הוא שבעיירות המרוחקות, לבנין, אלטונה,
הם ימצאו מקלט אוהד יותר.
שמעת מהלורדים דייגו וטורנס? אני רוצה שימצאו אותם.
שמעתי מהם.
אולי נקבל בשורות. המועצה כבר התכנסה.
שמעת משהו על משפחתי?
גם אם הכול בבית ההשכלה התנהל בשלמות,
הם לא יחזרו כה מהר.
מתי משהו מתנהל בשלמות?
אמרת שהמועצה התכנסה?
אכן.
למה אני לא שומעת אותם?
אני מריח דם.
מדובר בכולם?
אני חושב שכן.
לורד דייגו.
ציידי מכשפות.
הדם עדיין חם. נביא אותך למקום בטוח.
טוב, זה לא יעבוד. -על מה אתה מדבר?
לא רק צריך להגיע לפנסה לפני טורמאדה.
צריך להגיע לשם ושיישאר מספיק זמן כדי להקים צבא,
לחזק את הביצורים ולתכנן תוכנית.
אתה מכיר דרך מהירה יותר?
כן, למען האמת כן.
יש נתיב נוסף שמבריחים משתמשים בו לפעמים.
למה אתה אומר את זה רק עכשיו?
כי זה מסוכן, בסדר?
אבל זה יחסוך לנו יום שלם. אולי יומיים.
אתה רוצה להוביל אותם דרך השפלה? כן, אתה משוגע.
מה זאת השפלה הזאת?
היא לא מופיעה במפות, והשטח... מורכב.
מה כוונתך ב"מורכב"? -איבדנו אנשים שם.
איבדתם? איך? -אנחנו לא יודעים.
יש שם רוחות. -לא זה.
טוב, זה לא אידיאלי, אבל זאת הדרך הכי מהירה.
ואנחנו שבעה. שלושה מאיתנו רואים.
עברתי את זה פעמים רבות עם הרבה פחות.
כמה פעמים?
פעמיים.
אתה תוביל.
כן, בטח. תענישו את זה שיש לו תוכנית.
איך אפשרנו לציידי המכשפות לעבור את הביצורים שלנו?
הם לא היו רבים. שלושה או ארבעה הם כל מה שנדרש.
אלה היו אזרחים חסרי הגנה ברובם.
אני גרמתי זאת.
מגרא.
הם היו בידיי, במרחק רגעים מהתליין.
ופשוט שחררתי אותם.
הפגנת רחמים.
הרחמים שלי הרגו את כל המועצה שלנו.
אחותי צדקה.
על אלימות חייבים להגיב באלימות.
אני אמצא את ציידי המכשפות האלה.
הם רוצחים, והם ייענשו.
אני רק מבקש שתשאירי את זה לי. ידייך צריכות להישאר נקיות.
מאוחר מדי בשביל זה.
וואה, וואה.
ברוכה הבאה, חברת מועצה. הגעת במהירות יוצאת דופן.
שמעתי שהצלחת לאבד גדוד שלם בגלל אדם אחד.
אדם שאמרת שהרגת.
כן, כן. באבה ווס.
אשמתי, לקח נלמד וכו'.
אבל למה לדבר על שגיאות העבר
כשאפשר לדבר על כמה חיילים הבאת לי?
מעטים באופן מעורר חמלה. נאלצתי להיות זהירה.
עד שאקנה את נאמנותם של הגנרלים,
אני לא יכולה לחשוף את חלקי בזה.
חישוב הגיוני.
אולי. אבל חסרה לנו חטיבה.
נצליח לכבוש את פנסה?
את עדיין ממעיטה בעוצמתן של הפצצות שלי.
אני חוששת שלא יהיו מספיק חיילים כדי להניח אותן.
כבר אין צורך בחיילים.
בנינו מכונות שמסוגלות לשגר את הפצצות למרחקים גדולים.
בדקת את המכונות? -את מעליבה אותי.
והילדים הרואים?
כיצד תמשיך לתפקד בלעדיהם?
נמצא אותם, ויש רואים נוספים שמעורבים.
בינתיים, יש לנו די והותר תחמושת
כדי להחריב את כל הממלכה הפאיאנית.
אם כך, אני מניחה שמוטב שתמשיך לעבר פנסה.
יש לך את חייליי.
על כך אני מודה לך. -קומנדר.
תסתדרו במערך!
חוזרת הביתה?
כן. אני צריכה לנהל אימפריה במשבר.
ואתה צריך לכבוש ממלכה.
דרך צלחה.
הרלן, בחיים שלמים של רעיונות רעים, זה הגרוע מכולם.
כן. אין דרך חזרה עכשיו.
מוטב שתדבר עם אחותך.
היא ירתה עליי באקדח.
קופון, אתה יודע למה אימא שלך תהיה מלכה טובה בהרבה מסיבת'?
לא. כי היא לא משוגעת?
כי יש בה חמלה.
אני בחיים לא אוכל להיות מלך
כי החמלה אצלי חלשה יותר מהאינסטינקט שלי להילחם.
אולי זה מה שיוצר לוחם טוב. אני לא יודע.
אבל אני כן יודע שאתה הבן של אימא שלך.
היו לך את החמלה שלה ואת החוכמה שלה מגיל צעיר.
אני יודע שאתה חושב שזה הופך אותך לרכרוכי, אבל זה מחזק אותך.
כמו אימא שלך, אתה תהיה מלך דגול.
מה?
על מה אתה מדבר? אני לא אהיה מלך.
אתה מדבר כמו נסיך אמיתי.
אנא, תלך לדבר עם אחותך.
זה לא יעבוד.
זאת הגישה הנכונה, בני.
היי.
אשאיר את שניכם לבד. -רן.
נצטרך לדבר בשלב כלשהו. -האומנם?
זה לא הייתי רק אני. גם אימא ואבא רצו שזה יושמד.
הידע שנאגר במקום הזה יכול היה לשנות את העולם.
את חושבת שאני לא יודע? הניווה, הם יצרו פצצות.
הם יוצרים פצצות. לא אנחנו.
אנחנו ננהג אחרת.
מיהרת למדי לשלוף את האקדח.
אני מצטערת. זאת הייתה טעות.
כן, טעות גדולה למדי.
אנא ממך, כאילו שאתה לא עשית טעויות. סיבת'.
אבא, מה זה?
אנחנו לא לבד.
המקום המזוין הזה.
ראיתי מישהו.
הנה עוד אחד.
ישנם עוד.
שישה לפחות.
נוכל להתמודד עם שישה. נכון?
הלו!
אנחנו עוברים כאן, אין לנו כוונות רעות.
אבל... אנחנו חמושים לעייפה.
יש להם כלבים.
אלה לא כלבים.
וואה! חרא.
גונטר!
הו! זין! חרא! לא!
חרא! חרא!
לעזאזל.
קופון. נפצעת? -לא.
איפה הניווה?
תעזבו אותי!
הניווה!
הניווה.
באבה!
איפה היא? -הם לקחו אותה.
היא נעלמה.
וואה.
מה זה? למה עצרנו?
מישהו עומד בדרך, המפקד.
מה זה?
הפסיקו להילחם.
הפסיקו להילחם!
מי אתם? מה אתם רוצים?
אני מחפשת את טורמאדה.
אני טורמאדה.
אני ארד לבד.
תעזבו אותי.
ומי את?
טורמאדה, אני סיבת' קיין.
הוד מלכותך. לכבוד הוא לי.
שמעתי שאתה חכם.
כעת, איפה אותם כלי נשק נפלאים ששמעתי עליהם כה רבות?
זאת עצם של בן אנוש?
מה אלה?
שמעתי על זה סיפורים כשהייתי ילד.
יש שבט שחי כמו חיות. צד ואוכל את בני מינו.
גם אני שמעתי את הסיפורים האלה. אוכלי בשר אדם מזוינים.
קניבלים. קראנו עליהם.
טוב, מה נעשה? חייבים למצוא אותם.
אנחנו צריכים להתפצל. לחפש בכל האזור.
לא, זה ייקח זמן רב מדי. נגיע מאוחר מדי.
אולי לא. הם לקחו אותם חיים מסיבה מסוימת.
מה אתה מנסה לומר?
הם משאירים אותם בחיים כדי שלא יתקלקלו.
קופון, תרכוב לפנסה, תגיד לאימא שלך שטורמאדה מתקרב.
לא. לא, אני לא עוזב. הניווה זקוקה לי.
כך גם הבן שלך ואימא שלך.
תעלה על הסוס עכשיו, תרכוב לפנסה ותזהיר אותה.
רן, בואי איתי.
אנחנו נחזיר אותה.
רמנד סקלט. -מי זה?
טאמאקטי ג'ון.
שמעתי על שובך מן המתים,
ושמיהרת לפרק את הצבא שבו שירת.
אני משרת את המלכה.
ואתה התייצבת לצד
אלה שיחתרו תחת כתרה.
אני נפח פשוט. אני לא מצדד באיש.
אם כך...
הגיע הזמן שתבחר צד.
מלכתי.
שלום. רמנד, הלוא כן?
הוד מלכותך.
אני מחפשת ציידי מכשפות.
ציידי המכשפות התפזרו, מלכתי.
אתה בטוח שאתה רוצה שזה יתנהל כך?
טאמאקטי ג'ון.
איפה הם? -אני לא יודע! באמת!
תניח את ידו על השולחן.
זאת חרב שריקה.
אני בספק אם יצרת אחת כזאת.
היא דורשת רמת אומנות שיש למעטים.
הלהב מלוטש עד לרמת דיוק כמעט בלתי אנושית.
ציידי המכשפות שאנחנו מחפשים שחטו 12 פאיאנים חפים מפשע.
אם לא נמצא אותם, הם ימשיכו להרוג.
אז אנא, תגיד לנו איפה הם?
אני מסרב.
אני מבינה.
תוכל להמשיך לייצר חרבות גם בלי האצבע הזאת,
אבל מה יקרה כשאקטע את האגודל שלך?
לא, חרא!
לא! הם בחצר הבנאים.
יש בית מאחור. כולם נמצאים שם.
תודה.
כופרת מזוינת! אני מקווה שהם ישספו את גרונך המזוין.
את שלך ואת של הילדים המכשפים הממזרים!
תקטע את כל היד.
כן. אחריי.
אידו נהג לעקוב ככה.
אבא שלי היה סוחר עבדים.
הוא לימד אותנו לעקוב ככה.
אנשים מפוחדים משאירים עקבות.
הם עושים טעויות.
אבל ה... היצורים האלה...
הם חסרי פחד.
איבדת את העקבות?
יש משהו?
הם לא השאירו עקבות.
הם ציידים.
ניתן להם לצוד אותנו.
בואי.
זה טאמאקטי ג'ון. אנחנו יודעים שאתם כאן.
גנרל צייד מכשפות.
באת להצטרף לשורותינו?
שיילו. חשדתי בזה.
לא יתנהל כאן מו"מ.
לא הייתה לי כל כוונה לנהל מו"מ.
הם על הגג.
זוזי אחורה!
מגרא קיין. איפה את?
אני כאן.
מגרא!
איפה כל השאר?
מה אתם מתכננים?
את חושבת שאבגוד בנדר שלי לאל עבור כופרת כמוך?
אין לך סמכות עליהם.
הם משרתים מלכה אחרת עכשיו.
איזו מלכה? על מה את מדברת?
את לא יודעת?
סיבת' וציידי המכשפות ימטירו את אל הרעם
עלייך ועל ילדייך השטניים.
את נלחמת למען ממלכה שכבר אבדה.
מוטב שתהרגי אותי, מגרא קיין. אחרת עוד תתחרטי על כך.
את ציידת מכשפות שלא יכולה ללכת.
את כבר חשובה כמתה.
תהרגי אותי, כלבה!
שיילו.
טאמאקטי ג'ון.
תן לי את הכבוד. תהרוג אותי.
מוות צריך להרוויח, שיילו.
תאמיני לי, אני יודע.
תהרוג אותי!
את ערה.
איפה אנחנו?
לפי הריח, אני מניח שבבית שלהם.
יש ריח של...
אוי, לא.
מה? מה?
הם... הם אוכלים בני אדם.
אלוהים.
גונטר?
לעזאזל.
אנחנו חייבים להסתלק מכאן.
כן.
ניסיתי בזמן שישנת.
הם אולי חיות, אבל הם מבינים בקשרים.
הם יבואו להציל אותנו.
הניווה, אילו הם היו יכולים לאתר אותנו, הם כבר היו כאן.
וצריך להביא בחשבון גם את פנסה.
מה? -סדר העדיפויות נותר זהה.
הם חייבים לחזור הביתה. הם חייבים להזהיר את מגרא.
אבא שלי לא ינטוש אותי.
אפילו למען ממלכה שלמה?
כן. אפילו למען זה.
טוב...
אני מניח שיש נחמה קטנה בידיעה
שכך או כך, אנחנו כבר מתים.
היי, היי.
הניווה? -כן?
את יודעת, אף פעם לא יצא לנו לדבר.
אתה בוחר להתחיל עכשיו?
אני מצטער, את צריכה ללכת למקום כלשהו?
בסדר. בסדר.
טוב. מאחוריך יש זכוכית שבורה במרחק זרוע,
אבל תצטרך לזוז.
כן. -לאיזה כיוון?
אחורה. כן.
במרחק של כחצי זרוע. עוד קצת.
חצי זרוע? -כן.
אתה קרוב מאוד. כמעט הגעת.
עוד קצת אחורה. -טוב.
אני לא יכול לזוז יותר. לעזאזל.
כן. כן, זה קרוב.
כן, כמעט. -בסדר.
הוא בא. הוא בא.
איפה זה? -תהיה בשקט.
אז תגידי לי בשקט. איפה זה?
הוא בא. הוא בא.
לא. מצאתי את זה.
בסדר. חרא.
לא! -חרא. חרא.
לושיאן, זה אתה?
כן, מלכתי.
המדען הטריבנטי כאן.
תביא אותו.
אני שומעת שלשלאות. למה הוא בשלשלאות?
למען ביטחונך, הוד מלכותך.
לא כך מתייחסים לחבר חדש ולבעל ברית חדש.
תשחרר אותו.
מלכתי. -עכשיו.
אני מצטערת, טורמאדה.
אני מניחה שהאומות שלנו היו אויבות במשך זמן כה רב,
שקשה להאשים את לושיאן.
אילו הייתי במקומך, הייתי נוהג כמוך.
אז טריבנטס ופאיא במרחק רגעים ספורים מהסכם שלום,
ואתה תכננת התקפה.
הסכם עם אחותך לא היה מעניק לי שלווה רבה.
ואתה יוצא למלחמה עם קומץ חיילים.
אני טיפוס מוזר.
כן, שמעתי עליך.
כלי הנשק החדשים הנפלאים שלך...
כמו רעם מהשמים שקורע את האדמה לגזרים.
יתרון שכמעט ולא ניתן להתגבר עליו.
אם כי אינך מדבר בשם כל הטריבנטים, הלוא כן?
כפי שאת לא מדברת בשם כל פאיא, אני משער.
טורמאדה, אני חושבת
שאתה ואני נהיה חברים.
ומדוע אני כה בר מזל?
האויב של אויבי הוא חברי.
או יריב.
אני מוצא את עצמי תוהה כיצד זה יסתיים.
אם תהיה זהיר, ייתכן שתצליח לשמור על ראשך.
אני בטוח שאשמור עליו.
כי בלעדיו, הפצצות שלי הן סתם גושים של עצמות אל
וחסרות כל תועלת עבורך.
ובלי הפצצות שלי, לעולם לא תכבשי מחדש את ממלכתך.
ובלי הצבא שלי
תהיה פגיע להתקפה הן מצד פנסה והן מצד טריבנטס.
נשמע כמו הבסיס המושלם לעסקה.
אמרי לי, מלכתי, מה את רוצה?
אני רוצה לקבל חזרה את ממלכתו של אבי.
אבל למה לעצור שם?
יש עולם שלם מעבר לפאיא. זה מה שאני רוצה.
ברגע שפאיא תהיה שלי, תוכל להשתמש בה כבסיס ליצירת כלי נשק חדשים,
כדי שתוכל להרחיב את האימפריה שלך כראות עיניך.
את לא נראית לי כמו מישהי שאוהבת לחלוק.
לא עם כל אחד.
אבל בעל.
מלך.
זאת הצעה, הוד מלכותך? -מלכתי.
אם כן, אני מסכים. -רגע.
הס, לושיאן. אתה לא שומע שאנחנו מנהלים שיחה פרטית?
את לא יכולה להיות רצינית בנוגע לברית עם טריבנטי.
אי אפשר לבטוח באיש הזה.
אולי אתה צודק.
תן לי את החרב שלך.
הוד מלכותך?
מה אתה אומר, טורמאדה? אני יכולה לבטוח בך?
זה ללא ספק הימור. אני מודה בכך.
אבל את נראית לי כמו מישהי שהקדישה שנים
להשחזת האינסטינקטים שלה לגבי אנשים.
אכן, אתה צודק.
תודה לך על השירות.
שלטתי לבד כל חיי.
זה מתיש.
בודד.
פשוט מעולם לא פגשתי בגבר מספיק חזק.
אבל אתה נראה כשיר לתפקיד.
אכן, מלכתי. אכן.
הרלן.
זאת אולי ההזדמנות היחידה שלנו.
הצלחת.
הניווה.
אני כאן.
הרלן.
הרלן!
הניווה.
אני כאן.
בסדר, בסדר.
חזרת.
מעולם לא עזבתי.
רק רציתי למצוא משהו ממש כבד כדי להלום במזדיין הזה.
בסדר. טוב, חייבים לזוז.
אבא. -הניווה.
נפצעת? -לא.
הניווה. -איפה הרלן?
כמעט נשמעת דואג לי, בו-בו.
הרלן. -אוי, לא.
לעזאזל. אלוהים. -תעזרי.
לא הייתי מהיר כפי שחשבתי, נכון?
הפצע עמוק.
זה בסדר. אפשר לעצור את הדימום עד שנביא אותו למרפא.
הניווה...
הם לא היו האחרונים מסוגם, בסדר?
ישנם עוד והם יחזרו,
כך שכולכם תצטרכו לנוע מהר מאוד.
לא נשאיר אותך כאן, הרלן.
אני לא חושב שיש לכם ברירה.
לא.
זה בסדר. זה בסדר, זה בסדר.
זה בסדר, באמת.
תקשיבי, דאגתי לעצמי במשך זמן רב למדי, בסדר?
נחמד לדאוג למישהו אחר.
תודה. -לא, תודה לך.
רואה, זה נחמד, הא? נחמד.
טוב, תקשיבי לי.
כשתספרי את הסיפור...
אני רוצה שתבטיחי לי
שתפריזי מאוד בגבורה שהפגנתי לנוכח מוות ודאי.
בסדר?
כן, הרלן, היית אמיץ מאוד.
זה טוב. זה היה טוב מאוד. תספרי את זה בדיוק כך.
חכי, חכי...
תני את זה למגרא, בסדר?
ותגידי לה ש...
כן, תגידי לה...
היא...
זה בסדר, היא יודעת.
תלכי. קדימה, את חייבת ללכת.
לחכות עד שאמות זה מדכא.
הרלן. -זה בסדר, הניווה.
תלכי. את חייבת. תלכי.
חרא.
לעזאזל.
באבה ווס.
כן, הרלן.
אל תיתן להם לכבוש את העיר שלי.
וואה.
מעולם לא נלחמתי עבור הכתר שלי.
נולדתי לתוך המונרכיה, מלכה שמונתה בידי אלוהים.
חבשתי את הכתר, אבל הוא תמיד הרגיש לי מעט קל.
אבל עכשיו, עכשיו הכתר הזה יחושל בתוך הלהבות הבוערות של מלחמה.
ואני אהיה מלכה שתיוולד מחדש, שתימשח בדם אויביי.
יש לך נשמה של משוררת, מלכתי.
אנחנו מוכנים?
אכן.
מצוין. הבה נתחיל.
תרגום: גיא רקוביצקי