Заредете!
Ваше Величество, намерихме този мъж в гората.
Сибет?
Кофун?
Наистина ли си ти?
Какво правиш тук? Какво става?
На колене, вещер.
Тя не е моя кралица.
Горкичкият Кофун - винаги изостава от събитията.
Но, за да бъда честна, благодаря ти, че ме измъкна от лапите на сестра ми.
Работиш с тривантите.
Полудяла си. Те ще унищожат Пенса.
Не, аз ще унищожа Пенса.
Не ме карай да мисля,
че привързаността ми към теб е сантиментална грешка.
Ще убиеш хиляди хора.
Магра трябваше да помисли за тях, преди преврата.
Тормада, готови ли сме?
Да, кралице.
Сибет, моля те, не го прави.
Действай.
При мой сигнал!
Чакай, Кофун. Не пропускай събитието.
Преместете го.
Защо си правиш труда да погребваш предатели?
Няма кой да ги оплаче.
Аз ги обучих.
Бих се рамо до рамо с тях.
Не съм си представял такава раздяла.
Опитаха се да ни убият.
Постъпиха така, както смятаха за правилно.
Бяха посветили живота си в служба на един идеал.
Ние променихме правилата.
Да вървим.
Как върви подготовката?
Трудно е да се готвиш за враг, който не познаваш,
с оръжия, които не проумяваме.
Но армията е събрана.
Повярва ли на Шайло,
че Сибет се е съюзила с тривантите?
Ловците на вещици не лъжат. А от сестра ви очаквам всичко.
Каква полза имат тривантите от Сибет и ловците на вещици?
Ако Тормада наистина оглавява предатели в тривантската армия,
броят им може да е по-малък от очакваното.
Затова са се зарадвали на съюз с нея.
Числеността не е важна, ако Баба е прав за бомбите.
Заредихме и сме готови.
Щом стигнем в двореца, ще пратя батальони пред портите.
Няма да допуснем оръжията в града.
Огън!
Какво има?
Закъснели сме. - Не.
О, боже.
Магра!
Тамакти.
Пробили са укреплението. Ела.
Не, не са.
Бомбите минаха над стената. Чух как прелетяха.
Улф.
Още веднъж!
Ханиуа!
Продължавай! Хайде!
Магра!
Магра. - Татко! Не я намерихме.
Не спирай. - Добре.
Улф! - Тук е!
Да тръгваме.
Тук е безопасно. - Не е. Хайде.
Огън!
Не! Не!
Ехо? Кой е там?
Спокойно. В безопасност си.
Къде съм?
На алкенска земя.
Алкенска ли? Едно... Едно от скритите племена?
Тонът ти подсказва, че не си от племе.
Не съм.
Откъде си тогава?
От Северните планини.
Доста път си изминала.
Как се озовах тук?
Не помниш ли?
Помня една жена.
Да. Парис.
Намерила те е да се луташ в снега. Довела те е в селото.
Каза, че бягаш от нещо.
И че може би не си избягала достатъчно далече.
Ханиуа, какво има?
Дворецът е унищожен. Татко.
Какво чуваш?
Не. Не!
Не.
Магра!
Ела, бебче. Тате.
Магра.
Рейнджър, помогни ми!
Баба Вос.
Тамакти Джун. Рейнджър, помогни му.
Още диша. Диша. Магра.
Тормада, кажи ми, че не си ме разочаровал.
Айурите докладваха точни попадения, кралице.
Кофун. Какво видя?
Бомбардира собственото си дете.
Ако е в опасност, виновна е майка ти.
По нейна вина си тук.
Майната ти.
Вържете го в палатката ми.
Зареди! - Чакай, чакай.
Да дадем време на сестра ми да се наслади на положението си.
Да осъзнае колко души е убила.
Сигурна ли сте?
Определихме ключови точки в града.
Не се тревожи.
Познавам добре сестра си. Скоро ще пуснеш още бомби.
Чувам те.
Бориш се с оковите си.
Имам чувството,
че правиш това, откакто те познавам -
бориш се с невидимите окови, които те спъват.
Не можеш да се освободиш, но не се отказваш.
Мисля, че затова те обикнах.
Не ме обичаш, не знаеш какво е любов.
Напротив.
Истината е, че обичам силно, страстно.
Затова повярвах, че Магра няма да ме предаде отново.
Ако ме обичаш, няма да ме убиеш.
Аз ли не знам какво е любов?
Горкичкият Кофун.
Допреди година беше алкен - обикновено селянче от планината.
А сега си пряк свидетел на възхода и падението на кралства.
Много неща не са ти ясни.
Наясно съм, че си убийца и предателка.
По какво се отличавам от майка ти?
Свали пълноправната кралица. Това не я ли прави предателка?
Преди да напусна Пенса, извърши екзекуция.
Това не я ли прави убийца?
"Предател", "убиец" - това са само думи.
Значението им се определя от страната, която заемаш.
Ти си на страната на Триванти. - Не.
На Божията страна съм.
Как си обясняваш факта, че съм жива, въпреки смъртната си присъда,
и се готвя да си върна трона?
Сляпото ти дете ми беше пратено от Бог,
за да отложи екзекуцията ми и да успея да избягам.
Той е и твой син, колкото и да го отричаш.
Изпълни свещеното си предназначение и с това ще бъде запомнен.
Ти си чудовище.
А ти си вещер.
Краткото царуване на майка ти те е заблудило, че не си.
Но пред шатрата ми има стотици ловци на вещици,
които с радост биха те изгорили жив, за да ти напомнят кой си.
Опитвам се да ти напомня ти коя си.
Коя съм според теб?
Майката на Улф.
Той се нуждае от теб.
Каза, че ти е пратен, за да те спаси. Може би не е приключил.
Той е твой син.
Твой син е, Сибет.
Твой син е.
Събуди се.
Магра.
Моля те, събуди се.
Как се казваш?
Няма ли да ми кажеш?
Не искам да те лъжа.
Ти ли си водачът на алкените?
Да.
Но не си оттук.
Не разпознавам акцента ти, но не е планински.
Преследват ли те? - Не.
Каза, че не искаш да лъжеш.
Преследваха ме, но пътувах дълго
и не оставих следи.
Не се знае.
Така е.
Почини си. Ще си тръгнеш, щом се съвземеш.
Може да отнеме доста време.
Защо?
Нося дете.
Събужда се.
Магра. Магра.
Баба.
Тук съм, с Ханиуа.
Радвам се, че се върна.
Много се тревожех.
Къщата... Стана на парчета.
Знам. Това е бог Гръм. Бомбите.
Не успя ли да ги спреш?
Не.
Улф!
Спокойно. Добре е. Ти си го спасила.
Къде е Кофун? Защо не е тук?
Пратихме го да те предупреди. - Не е идвал.
Къде ли е? Може да е ранен. - Ще го намерим.
Аз съм виновна за всичко.
Мамо, не говори така.
Направи всичко по силите си, за да има мир.
Не ни нападнаха тривантите. Сибет е.
Как е възможно?
Сибет направи съюз
между ловците на вещици и армията на Тормада.
Аз не я екзекутирах.
Аз пощадих живота на ловците.
Създадох армия, която ще ни унищожи.
Трябва да изляза навън.
Чакай, чакай. Мамо.
Ханиуа, какво виждаш?
Колибите горят. Навсякъде има мъртви и ранени.
Хората се лутат наоколо...
Изглеждат уплашени.
Разбира се, че ще са уплашени. От небето пада огън, като дъжд.
Небето е чисто.
Засега.
Сибет ни показва, че сме в ръцете й.
Тамакти, събери кралската стража да угаси пожарите
и да помогне на ранените.
Евакуирай в Алтуна всички, които могат да се движат бързо.
Там ще се прегрупираме и подготвим за битка.
Трябва да потърсим брат ти.
Намерихме мама и Улф. И Кофун ще открием.
Ела, мамо.
Кофун! Съжалявам, че досега не сме се запознали официално.
Времената са тежки, както безспорно знаеш.
Знам кой си.
Да, не се съмнявам.
Искам само да ти кажа,
че сега всичко ти се струва ужасно, но имаш варианти.
Варианти ли?
Дарбата ти никога не е била оценена по достойнство. Нали?
Ами... Паянците те смятат за вещер,
тривантите те смятат за заплаха за Републиката, а аз...
Аз ти се възхищавам.
Разбирам потенциала ти.
Ако тръгнеш с мен... - Опита се да ни убиеш.
Да, но това беше преди. Ситуацията се промени.
Изобщо нямах представа, че ще се съюзя с кралица Кейн.
Тя ще те убие, щом приключи с теб. - Именно.
Или аз ще убия нея. Или никой няма да пострада.
Всеки ден носи изненади, Кофун. Днес може да е ново начало за теб.
Майната ти.
Да, разбира се.
Момчетата на твоята възраст си мислят, че знаят всичко,
но всъщност от глупост не осъзнават какво не знаят.
Знам, че баща ми ще те убие.
Точно това казах - глупост. Ще имаме достатъчно време да те образовам.
Какво има?
Кралицата го вика.
Защо?
Попитайте я лично.
Лагерът им е на около 100 удара на изток.
Колко воини имат?
Виждам около 50.
Къде са останалите?
Няма изход от града.
Ще ни нападнат ли?
Едва ли.
Защо да рискуват воините си, щом могат да изстрелват бомби?
Сибет иска да си върне града. Защо да го унищожава?
Можеше да пусне още бомби,
но фактът, че още сме живи, означава, че иска да запази града.
Затова трябва да изпрати армията си.
Ако Харлан и Тровер са успели да убедят Триъгълника,
може би идват с подкрепление.
Мамо. Харлан е мъртъв.
Умря, за да ме спаси.
Мамо...
Помоли ме да ти дам нещо.
Ключ?
Откъде е?
Не знам. Каза, че ще ни помогне.
Ханиуа?
Кофун.
Кофун?
Добре ли си? - А ти?
Да. Тате.
Къде беше?
Сибет ме залови извън града.
Изпрати послание.
Послание ли? - Да, лично направи възлите.
Иска да абдикираш и да се предадеш.
Да отидеш сама в лагера й,
където лично да й предадеш короната и кралството.
Ако не идеш скоро,
ще превърне Пенса и всички в нея в пепел.
Не иска само да си върне кралството, а и да ме накаже.
Не отивай. - Няма да спорим, Ханиуа.
Трябва да отида. - Ще те убие.
Ако не отида, ще убие всички ни и още много невинни.
Тя ми е сестра и колкото и да я ненавиждах,
когато настъпи моментът, не можах да я убия.
Може и тя да изпита същото колебание.
Едва ли го вярваш.
Няма значение. Трябва да отида. Не мога да допусна да...
Магра! - Мамо!
Парис каза, че не ядеш.
Защо нямам право да напусна пещерата? Затворничка ли съм?
Селяните не приемат непознати.
Опасно е за теб да си сред тях.
Щом не ме искат, ще си тръгна.
И къде ще отидеш?
Дори не ми каза името си и откъде си.
Ако искаш да те приемем, трябва да ни се довериш.
Имай ми вяра.
Защо да ти вярвам?
Аз те пазя.
Магра.
Какво? - Казвам се Магра.
Магра? Що за име е Магра?
Що за име е Баба?
Имаш право, Магра.
Защо ме закриляш?
Защото някога бях в твоето положение.
Как спечели доверието на селяните?
Победих най-силния им воин.
Значи аз трябва да победя теб.
Да.
Мамо?
Добре ли си?
Магра.
Да, добре съм.
Всички сме тук.
Трябва да тръгвам.
Не, не. Няма да те пуснем.
Тя ще те убие на място и няма да спечелим нищо.
Ами Пенса?
Ще изгори града, за да ми натрие носа. Не мога да го допусна.
Ако е решила да унищожи Пенса, ще го направи, дори да умреш.
Няма ли как да евакуираме града?
При всички порти има батальони. - Ще си пробием път.
Щом чуят съпротива, ще пуснат бомбите.
Ще ги пуснат при всички случаи. Но това семейство няма да ги дочака.
Харлан.
Какво?
Винаги беше три крачки пред всички.
Постоянно ме вбесяваше.
Нямах основание да му вярвам, но аз му се доверих.
Можеше да се спаси, но се върна заради мен.
Може би е оттук?
Не е ли? - Не.
Беше влюбен в теб.
Използвах го.
А сега е мъртъв.
Харлан не приличаше на човек, който би се оставил да го използват.
Какво?
Мамо. - Можеш ли да го донесеш?
Звукова пръчица?
Какво друго има?
Една стара карта.
Прилича на Пенса.
На Пенса е, но...
Но и на нещо друго.
О, Харлан.
О, хитър негоднико.
Какво е това?
Тунели. За контрабанда.
Къде водят?
Извън града. Хайде.
Кралице.
Тормада. Ела, седни при мен.
Как вървят машинациите ви?
Посланието ни вече е предадено.
Убедена съм, че сестра ми скоро ще дойде да се предаде.
И когато това стане, цяла Пая ще бъде наша.
Мисля, че унищожението на Пенса е по-драматично послание.
Не изтърпях толкова мъки, за да управлявам пепел и трупове.
Пая ще ми се подчини, след като Магра се предаде.
Не говоря за Пая.
Триванти.
Не подценявайте мощта й.
А ти не подценявай нашата.
Ни най-малко.
Имам една молба.
Вашият племенник... - Кофун?
Трябваше да ме попитате, преди да го пуснете.
Загубих децата на Джерламарел.
Щеше да ми бъде безкрайно полезен.
Разбираш ли, че договорът ми с ловците на вещици
е основан на условието, че всички зрящи са вещици
и трябва да бъдат изгорени?
Няма да са ми нужни вечно.
Работя по приспособяването на системата така, че да не изисква зрение.
Но дотогава,
ловците на вещици ще трябва да правят малки изключения.
Ловците могат да са опасни. - Аз също.
Бог е на тяхна страна.
Дано не се обидите, но аз не вярвам в Бог.
Така ли?
Може би още не си Го срещнал.
Сигурна ли си в разчитането? - Да.
Отбелязаните точки съвпадат.
Дай да видя.
Насам.
Според картата трябва да е тук.
Нищо не виждам.
Може би картата е грешна.
Не познаваш Харлан.
Картата е точна.
Ехо?
Тук няма нищо.
Няма да се бавя.
Изминахме тунела до края.
Води до малка пещера в планината.
Западно от Пенса.
Тръгнем ли веднага, ще преполовим пътя до Алтуна, преди да се усетят.
Какво ще ги спре да бомбардират Алтуна?
Армията на Сибет е малка.
В Алтуна ще се прегрупираме, ще съберем воини.
Ще се подготвим, преди да заемат позиции, както стана тук.
Нямаме много време.
Капитан Госет, воините ви да започнат да събират хората.
Да вземат само най-нужното.
Ханиуа, с Рен покажете на капитана входа, който сте окрили.
Кофун, Тамакти, Рейнджър.
Оставете ни за момент.
Баба.
Нищо не каза.
Ти си кралица. Знаеш какво е добро за народа.
Да, трябва да се погрижа за кралството.
Но ти си мой съпруг и баща на Ханиуа и Кофун.
Трябва да решиш какво е добро за нас.
Не разбирам.
Сестра ми ни преследва 17 години.
Не се отказа тогава, няма да спре и сега.
Вечно ще гони семейството ни.
Какво намекваш?
Че ти беше прав от самото начало.
Щом изведем хората от Пенса,
аз, ти, Кофун, Улф и Ханиуа ще заминем далеч.
Ще се върнем в планината, или още по-далеч,
където отново ще бъдем семейство.
Може би ако изчезна,
сестра ми ще загуби желание да излива гнева си върху паянците.
Сигурна ли си?
Имам повече опит като майка, отколкото като кралица.
И ако грижата за семейството ми ме прави лоша кралица...
Това доказва, че не ме бива за тази работа.
Нищо не усещам.
Тук. - Тук ли?
Сега вече усетих.
Тук. Усещаш ли? - Къде? Ето тук.
Не. Нищо.
Търсиш си оправдание да ме опипваш.
Май ти харесва. - Може би.
Нищо ли не усещаш?
Може би се бои от мен.
Може би не се бои бебето.
Какво говориш? От какво да се боя?
Никога не си имал дете.
А това дете мое ли ще бъде?
Искаш ли да е твое?
Колкото искам теб.
Тогава и двамата сме твои.
Обичам те.
Обичам те, Баба Вос.
И аз те обичам, Магра Вос.
Винаги ли ще бъде така?
Страхуваш се, че няма ли?
Боя се за детето си.
Кълна се, че бих умрял, но не бих допуснал ти и детето ни да пострадате.
А ние ще пазим теб.
Да.
Да, имам нужда да ме пазите. - Да.
Чакай. - Какво?
Усещаш ли го?
Ето тук. - Нали?
Рита. Ето пак. - Да.
Това бебе е разярено.
И има ината на майка си.
Инат ли? Не се инатя. Какво говориш?
Не, разбира се. - Не се инатя. Какво намекваш?
Точно ти ли го казваш?
Ама че работа. Наперено бебе. - Наперено...
Наперено и разгневено като майка си.
Кучето ти вони.
Скачай!
Вонята идва от мен. Скачай, момче.
Върви си у дома, приятелю.
Домът ми е унищожен, благодарение на теб.
Разбираш какво намеквам. - И ти ме разбра.
Почти 20 години избягвах хората.
И ако оцелея тук,
скоро ще започна да ги отбягвам за още 20 години.
Но този ден още не е настъпил.
По дяволите.
Ако пострадаш,
Лу ще ме намери и ще ме убие, докато спя.
Не. Първо ще те събуди, за да разбереш, че те убива.
Аз реших да напусна планината.
Това може да се окаже огромна грешка,
но засега мечът ми не е изтъпен.
Тревата си я бива и слънцето приятно огрява лицето ми.
Затова при това положение,
ще остана да видя развоя на събитията.
Какво мислиш?
Че прекаляваш с билките.
Да, може би. - Прекаляваш.
Или ти не пушиш достатъчно.
Събрахме всички граждани.
Отсъстващите идват насам.
Не си убеден.
Замисляла ли си се защо ядем бизони и елени, но не мечки?
Когато подгониш бизон или елен, те бягат.
Това ги прави уязвими.
Ако подгониш мечка, тя ще те нападне.
Като цяло правилото е, че бягаш ли, ще те изядат.
Нали се съгласи, че в Алтуна имаме по-голям шанс?
Да, но първо трябва да стигнем там.
Мамо, съжалявам.
Вината е моя. - Кофун.
Аз съм виновен, аз я пуснах. - Аз я оставих жива.
Мили мои. Чуйте ме.
Ханиуа.
Вие сте не само моето семейство. Няма по-добри от вас.
Дълго живях с вината
за алкените, за Идо, за всичко, случило се досега.
Моят понякога мъдър приятел Рейнджър ме научи,
че самообвинението не помага на никого.
Да мислим за бъдещето, а не за миналото.
Да. - Ти така ли би постъпил?
Стига да бях по-мъдър.
Хайде, мили мои. Да се махаме оттук.
Мамо.
Насам.
Хайде, миличка. Не, не.
Трябва да продължим. - Искам вкъщи.
Не може, трябва да продължим.
Не искам. - Бела, моля те.
Извинете. Бела ли се казваш?
Да. - Какво прекрасно име.
Аз съм Магра.
Кралице.
Уплашена ли си, Бела? - Да.
Аз също.
Но имам нещо, което ми помага.
Пипни.
Това е звукова пръчица.
И тя не е обикновена.
Звуковата пръчица на кралицата е.
Чуй сега.
Търся някой, на когото да я поверя, за да ми я пази.
Ще се справиш ли? - Да.
Чудесно.
Пренеси я през тунела.
Ако усетиш страх, удари я в стената
и се заслушай в звука й.
После си спомни, че си емисар на кралицата.
Разбра ли?
А сега върви, смело момиче.
Магра. - Да.
Любов моя.
Ти си истинска кралица, любов моя.
На народа си. И моя.
Хайде.
С тази скорост ще изкараме още един ден под земята.
Вървим с темпото на най-бавните.
Баба Вос, защо не поемеш тила?
Баба!
Баба?
Къде е той? - Преди малко беше тук.
Спрете!
Ханиуа!
Баба?
Къде е? - Баба?
Не знам.
Тате!
Сигурно се е върнал да помогне на ранените.
Ще изпратя скаути да го намерят. - Не.
Не е там.
Какво ти е казал?
Нищо, защото е знаел, че ще го спра.
Познавам баща ви по-добре от себе си. Вие също.
Върнал се е.
Какво? - Защо?
Не може сам да победи армия.
Отишъл е да убие сестра ми.
Прекаляваш с тревата.
Няма такова нещо.
Къде отиваш?
Да прережа гърлото на онова изчадие кралицата.
Идеята е ужасна. Може ли да дойда с теб?
Разбира се.
Пази се от вълците, Баба Вос. - Ние сме шибаните вълци.
Добре.
Превод на субтитрите Анна Делчева