Nabít! Teď!
Veličenstvo, tohoto muže jsme našli projíždět lesem.
Sibeth?
Kofune?
Jsi to vážně ty?
- Co… Co tady děláš? Co to má být? - Poklekni před královnou, čarodějníku!
Není má královna.
Nešťastný Kofune. Neustále o krok pozadu.
I když ti musím poděkovat, žes mě vysvobodil ze spárů mé sestry.
Spolupracuješ s Trivanťany.
Jsi šílená. Oni zničí Pennsu.
Ne, to já zničím Pennsu.
Kofune, nenuť mě uvažovat, jestli má slabost pro tebe není povahová vada.
Zabiješ tisíce lidí.
Na to měla Maghra myslet před tím svým převrátkem.
Tormado, můžeme?
Ano, má královno.
Sibeth, prosím, nedělej to.
Udělej to.
Na můj pokyn!
Vydrž, Kofune. Tohle si nenech ujít.
Odneste ho.
Proč se obtěžuješ s pohřbíváním zrádců?
Nikdo jiný jim poslední požehnání nedá.
Já je vycvičil.
Bojoval jsem s nimi.
Tohle jsem si nikdy nepředstavoval.
Chtěli nás zabít.
Dělali, co považovali za správné.
Po celý život sloužili určitému ideálu.
To my jsme změnili pravidla.
Jdeme.
Jak jdou přípravy?
Je poněkud obtížné připravovat se na nepřítele, jehož neznáme,
se zbraněmi, kterým nerozumíme.
Ale vojsko je shromážděné.
Věříš tomu, jak Shiloh říkala, že se Sibeth údajně spojila s Trivanťany?
Věrostrážci nelžou. A do tvé sestry bych to klidně řekl.
K čemu by Trivanťanům byla Sibeth či věrostrážci?
Jestli Tormada skutečně vede ničemnou frakci trivantské armády,
možná nebudou v takovém počtu, jak se obáváme.
A proto by možná uvítali spojenectví s ní.
Jestli ty bomby dokážou, co tvrdil Baba, na počtu nesejde.
Připraveni ve zbrani.
Jakmile dojdeme do paláce, převelím jednotky k branám.
Ty zbraně do města nevpustíme.
Pal!
Co je to?
- Přišli jsme pozdě. - Ne.
Panenko skákavá.
Maghro!
Tamacti.
Prolomili hradby. Pojď.
Ne, oni hradby neprolomili.
Ty bomby je přelétly. Slyšela jsem, jak svištěly.
Wolffe.
Znovu!
Haniwo! Haniwo!
Pohyb! Jdeme!
Maghro!
- Maghro. - Tati! Nikde tu není.
- Utíkej, jo? - Dobře.
- Wolffe! - Tady!
Musíme utéct.
- Tady je bezpečněji. - Ne. Pojď.
Pal!
Ne! Ne! Ne!
Haló? Kdo jste?
Klid. Jsi v bezpečí.
Kde to jsem?
Jsi na území Alkenských.
Alkenských? To je ten utajený kmen?
To vypadá, že ty z žádného kmene nepocházíš.
Ne.
Tak odkud?
Ze Severních hor.
Ušlas pěkný kus cesty.
Jak jsem se sem dostala?
Ty si nevzpomínáš?
Byla tam taková žena.
Ano. Paris.
Našla tě bloudit ve sněhu. Přivedla tě do vesnice.
Podle ní jsi před něčím utíkala.
Prý jsi možná neutekla dost daleko.
Haniwo, co je?
Palác je zničený. Tati.
Co slyšíš?
Ne. Ne!
Ne.
Maghro!
Pojď sem, maličký. Tati.
Maghro.
Rangere, pomoz mi!
Babo Vossi.
Tamacti June. Rangere, pomoz mu.
Ještě dýchá. Pořád dýchá. Maghro.
Tormado, řekni, žes nezklamal.
Moji ayurové hlásí samé přímé zásahy, má královno.
Kofune. Cos viděl? No?
Vrhlas bomby na vlastní dítě.
Jestli je v nebezpečí, dostala ho do něj tvoje matka.
Tak jako dostala tebe sem.
Naser si.
Zajistěte ho v mém stanu.
- Nabít! - Počkat, počkat.
Dáme sestře trochu času, aby si uvědomila svou pozici.
Kolik úmrtí způsobila.
Určitě? Zmapovali jsme město a určili hlavní cíle.
Bez obav.
Jak znám svou sestru, zanedlouho budete odpalovat dál.
Slyším tě…
jak zápolíš s pouty.
A nemůžu se ubránit pocitu,
že tohle děláš, co tě znám.
Zápolíš s neviditelnými pouty, která tě svazují.
Osvobodit se nemůžeš, ale nepřestáváš to zkoušet.
To na tobě asi miluju ze všeho nejvíc.
Ty mě nemiluješ. O lásce nemáš ani ponětí.
Právě naopak.
Miluju tě až moc, příliš hluboce.
To proto jsem uvěřila, že by mě Maghra znovu nezradila.
Jestli mě miluješ, nezabiješ mě.
Já že nemám ani ponětí o lásce?
Ubohý Kofune.
Před rokem jsi byl alkenský. Prostý kluk z hor.
A teď jsi svědkem vzestupů a pádů království.
Je toho moc, co nechápeš.
Chápu, že jsi vražedkyně a zrádkyně.
A co mě jakkoli odlišuje od tvé matky?
Vzbouřila se proti posvěcené královně. A to není zrádkyně?
Co jsem byla posledně v Pennse, pořádala popravu. A to není vražedkyně?
„Zrádkyně“, „vražedkyně“, jen slova.
A jejich pravdivost závisí na tom, na které straně zrovna stojíš.
- Ty jsi na straně Trivanťanů. - Ne. Já jsem na straně Boha.
Jak jinak vysvětlit, že jsem navzdory trestu smrti dál naživu
a zakrátko se znovu ujmu vlády?
Tvé nevidomé dítě mi seslal Bůh,
aby mou popravu pozdržel dost dlouho, abych utekla.
Je to i tvůj syn, ať to popřeš, kolikrát chceš.
Dostál svému posvátnému účelu a za to nechť se na něj vzpomíná.
Jsi zrůda.
A ty čarodějník.
Možná jsi během prchavého období vlády své matky mylně nabyl jiného dojmu.
Ale hned před tímto stanem je stovka věrostrážců,
kteří tě s radostí zaživa upálí, jen aby ti připomněli, co jsi zač.
Já ti chci připomenout, co jsi zač ty.
A kdo tedy jsem?
Jsi Wolffeho matka.
A on tě potřebuje.
Řeklas, že byl seslán na tvou záchranu. Třeba ještě není hotov.
Je to tvůj syn.
Je to tvůj syn, Sibeth.
Je to tvůj syn.
Prosím, vzbuď se.
Maghro.
Prosím, vzbuď se. Prosím.
Jak se jmenuješ?
Ty mi jméno nepovíš?
Nechci ti lhát.
Jsi vůdce Alkenských?
Ano.
Ale odtud nejsi.
Tvůj přízvuk neznám, ale z hor nepochází.
- Pronásledují tě? - Ne.
Řeklas, že nechceš lhát.
Ano, pronásledovali mě. Ale utíkala jsem dlouho a nenechala stopy.
To nemůžeš vědět.
Ne, to nemůžu.
Odpočívej. Jen co se postavíš na nohy, odejdeš.
To možná potrvá dýl, než myslíš.
Proč jako?
Čekám dítě.
Probouzí se.
Maghro. Maghro.
Babo.
Jsem tu i s Haniwou.
Díkybohu ses probrala. Já se tak bála.
Dům se prostě rozletěl.
Já vím. To je Božský hrom. Ty bomby.
Nezvládli jste je zarazit?
Ne.
Wolffe!
V pořádku. Je v bezpečí. Zachránilas ho.
Kde je Kofun? Proč není tady?
Jel napřed. Varovat tě.
Tady nebyl.
- Kde je? Může být raněný. - Najdeme ho.
Je to celé má chyba.
Mami. Neblázni.
Ne, usilovala jsi o mír s Trivanty.
Nejde o Trivanty. Ale o Sibeth.
Jak ta s tím souvisí?
Sibeth dala dohromady vzbouřené věrostrážce a Tormadovu armádu.
Já ji uchránila před popravou.
Já nechala věrostrážce naživu.
Já vytvořila armádu, která nás teď zničí.
Musím jít ven.
Počkej. Mami.
Haniwo, co vidíš?
Chýše hoří. Všude samí mrtví a ranění.
Lidi jen tak bloumají…
a vypadají vyděšeně.
Jistěže jsou vyděšení. Z nebe padá oheň jako déšť.
- Žádný oheň už z nebe nepadá. - Pro teď.
Sibeth nám ukazuje, že ovládá situaci.
Tamacti, svolej královskou gardu, ať uhasí požáry
a shromáždí a ošetří raněné.
Ty, kdo se dokážou rychle pohybovat, evakuujeme do Altoony.
Tam se přeskupíme a připravíme se na boj.
Musíme najít tvého bratra.
Našli jsme mámu a Wolffeho. Najdeme i Kofuna.
Pojď, mami.
Kofune! Mrzí mě, že jsme dosud nebyli řádně představeni.
Jsme teď v jednom kole, jak jistě víš.
Já vím, kdo jste.
Jistě, o tom nepochybuju.
A chci jen říct,
že ač ti situace může připadat zoufalá, pořád máš na výběr.
Na výběr?
Tvému daru se ne vždy dostávalo řádného ocenění.
Takže… Payané tě mají za čarodějníka,
Trivanťané za hrozbu pro republiku a já…
já tě obdivuju.
Chápu tvůj potenciál.
Kdyby ses ke mně přidal…
Pokusil jste se nás zabít.
No, ano, ale to bylo předtím. Situace se změnila.
Mě rozhodně ani nenapadlo, že budu spojencem královny Kane.
- Až s vámi bude hotová, zabije vás. - Přesně.
Nebo možná zabiju já ji. Anebo třeba nikdo nezabije nikoho.
Každý den přináší nové možnosti, Kofune. Dnešek je může přinést tobě.
Nasrat.
Ano, jistě.
Chlapci tvého věku mívají pocit, že vědí všechno,
přitom jsou příliš hloupí, aby jim došlo, co nevědí.
Vím, že vás otec zabije.
Jak říkám. Hloupý. Máme spoustu času, abychom tě vzdělali. Co je?
Královna pro něj poslala.
Proč?
Zeptejte se sám.
Jejich tábor je 100 tepů východně.
Kolik je to vojáků?
Vidím jich tak padesát.
Kde je zbytek?
Tiše.
Z města není úniku.
- Vtrhnou sem? - Nemyslím.
Když můžou dál vrhat bomby, nač by dávali všanc vojáky?
Sibeth chce své město zpět. Proč by ho ničila?
Mohla jich vrhnout mnohem víc.
Ale to, že město stále stojí, znamená, že ho chce zachovalé.
To by pak musela vyslat vojsko.
Jestli Harlan a Trovere v Trivantech uspěli,
můžou se právě vracet s posilami.
Mami. Harlan je mrtvý.
Zemřel, aby mě zachránil.
Mami…
Chtěl, ať ti něco dám.
Klíč?
Od čeho je?
Nevím. Říkal, že by mohl pomoct.
Haniwo?
Kofune.
Kofune?
- Jsi v pořádku? - A ty?
Jo. Tati.
- Kdes byl? - Sibeth. Zajala mě před hranicemi města.
- Posílá vzkaz. - Vzkaz?
Jo, zauzlovala ho.
Chce tvou abdikaci a úplnou kapitulaci.
Půjdeš sama do jejího tábora,
kde svou korunu i království postoupíš jí.
Jestli prý nepřijdeš brzy, Pennsa a všichni v ní lehnou popelem.
Nechce jen zpět své království. Chce mě potrestat.
- Nemůžeš jít. - O tom diskutovat nebudeme.
- Jistěže půjdu. - Zabije tě.
Když tam nepůjdu, zabije nás všechny i spoustu dalších.
Je to má sestra, a jakkoli jsem jí opovrhovala,
když na to přišlo, nedokázala jsem ji zabít.
Třeba se i ona bude stejně zdráhat zabít mě.
Tomu snad nevěříš.
Na tom nesejde. Já… musím jít. Nemůžu ji nechat…
- Maghro! - Mami!
Podle Paris nejíš.
Proč nesmím opustit tuhle jeskyni? Jsem snad tvá vězenkyně?
Vesničani jsou podezřívaví k cizincům.
Venku bys nebyla v bezpečí.
Jestli mě tu nechtějí, tak odejdu.
A kam půjdeš?
Neřeklas mi své jméno ani odkud jsi.
Jestli ti máme věřit, musíš věřit ty nám.
Mně věřit můžeš.
Proč bych ti věřila?
To já tě chráním.
Je to Maghra.
- Cože? - Jmenuju se Maghra.
Maghra? Co je to za jméno?
Co za jméno je Baba?
Tos mě dostala, Maghro.
Proč mě chráníš?
Kdysi jsem na tom byl stejně jako ty.
A jak jsi vesničany přiměl ti věřit?
Přepral jsem největšího bijce.
Tak to musím přeprat tebe.
Ano.
Mami?
Jsi v pořádku?
Maghro.
Jo, nic mi není.
Jsme tu všichni.
Musím jít.
Ne, ne. Nepustíme tě.
Na místě tě zabije a ničeho tím nedosáhneme.
A co Pennsa?
Spálí celé město, jen aby mě naštvala. To nemůžu dopustit.
Jestli ji chce zničit, udělá to, ať budeš živá, nebo mrtvá.
Nejde město evakuovat jinak?
- Mají vojáky u všech bran. - Tak se ven probojujeme.
Jakmile zavětří odpor, přiletí bomby.
Bomby přiletí tak jako tak,
ale tahle rodina u toho nebude.
Harlan.
Copak?
Byl vždy tři kroky přede všemi.
Byl naprosto nesnesitelný.
Nedal mi jediný důvod, abych mu věřila. A stejně jsem to tak měla.
No, mohl se zachránit, ale vrátil se pro mě.
Že by tady?
- Ne? - Ne.
Miloval tě.
Já ho využila.
A teď je mrtvý.
Harlan nepůsobil, že by se nechal využít, pokud by sám nechtěl.
Co je to?
- Mami. - Můžeš to přinést?
Zvuková hůlka?
Co je v té bedně dál?
Jen stará mapa.
Vypadá to jako Pennsa.
To je Pennsa, ale…
ještě i něco dalšího.
Ach, Harlane.
Ty záludnej parchante.
Co je to?
Tunely. Pašerácké tunely.
Kam vedou?
Ven z města. Pojď.
Má královno.
Tormado. Posaď se ke mně.
Jak ti vycházejí tvé pikle?
Touhle dobou už by náš vzkaz měl být doručen.
Jsem si jista, že se má sestra zakrátko přijde vzdát.
A až tak učiní, celá Paya bude naše.
Myslím, že přeměnit Pennsu v trosky vyšle působivější vzkaz.
Nepřetrpěla jsem to všechno, abych vládla troskám a mrtvolám.
Jen co Maghra kapituluje, Paya se podrobí.
Já nemluvím o Paye.
Trivanty.
Nepodceňuj jejich sílu.
Ty nepodceňuj tu naši.
Věř, že nepodceňuju.
Mám ale jednu prosbu.
- Tvůj synovec. - Kofun?
Kéž by ses mě zeptala, než jsi ho pustila.
Co jsem přišel o zbylé Jerlamarelovy děti, byl by pro mě k nezaplacení.
Uvědomuješ si, že má úmluva s věrostrážci
stojí na tom, že všichni vidomí jsou čarodějníci
- a musejí být upáleni? - Nebudu je potřebovat navždy.
Snažím se systém upravit tak, aby už na jejich zraku nezávisel.
Ale do té doby budou věrostrážci muset přistoupit na jisté výjimky.
- Věrostrážci mohou být nebezpeční. - To i já.
Oni mají na své straně Boha.
Snad se neurazíš, ale já v Boha nevěřím.
Nevěříš?
Možná jsi dosud nepotkal tu pravou.
- Určitě to čteš správně? - Ano.
Jsou tu všechny významné body.
Kouknu se.
Tudy.
Podle mapy by to mělo být přímo tady.
Nic nevidím.
Třeba je ta mapa špatná.
Tys Harlana neznala.
Ta mapa není špatná.
Haló?
Nic tu není.
Hned se vrátím.
Prošly jsme tunel do konce.
Vede do malé jeskyně v horách západně od Pennsy.
Když teď vyjdeme, budeme skoro v Altooně, než si toho všimnou.
A co jim brání převézt bomby do Altoony?
Sibetina armáda je pořád ještě malá.
V Altooně se můžeme přeskupit. Nabrat vojáky.
Připravit se, než budou moct zaujmout pozice, jako to udělali tady.
Nemáme času nazbyt.
Kapitáne Gossete, ať vaši muži ihned začnou shromažďovat občany.
Smí si vzít, jen kolik unesou.
Haniwo, ukažte s Wren kapitánovi ten vchod, co jste našly.
Kofune, Tamacti, Rangere.
Dejte nám chvilku.
Babo.
Neřekls ani slovo.
Ty jsi královna. Víš, co je pro tvůj lid nejlepší.
Ano, musím se postarat o království.
Ale ty jsi můj manžel. A otec Haniwy a Kofuna.
Tak musíš určit, co je nejlepší pro nás.
Nerozumím.
Má sestra nás pronásledovala 17 let.
Nezastavila se tehdy, nezastaví se ani teď.
Naši rodinu stíhat nepřestane.
Tak co tím chceš říct?
Říkám, žes měl celou dobu pravdu.
Jakmile vyvedeme lid z Pennsy,
měli bychom ty, já, Kofun, Wolffe i Haniwa odejít hodně daleko.
Stáhnout se do hor, nebo třeba ještě dál,
kde bychom zas byli rodina jako kdysi.
Když odejdu, třeba si má sestra nebude tolik chtít vylívat zlost na Payanech.
Jseš si jistá?
Matkou jsem mnohem déle než královnou.
A jestli proto, že kladu na první místo rodinu, jsem špatná královna…
jen to dokazuje, že… že bych jí být neměla.
Nic necítím.
- Tady. - Myslíš tady?
No jo, tam je to.
- Tady. Cítíš to? - Kde? Jo tady.
Ne. Pořád nic.
Myslím, že jen chceš mít výmluvu, abys mě mohl osahávat.
- Myslím, že se ti to možná i líbí. - No, možná že jo.
Ještě nic necítíš?
Třeba se mě bojí.
Třeba se nebojí to dítě.
Co to povídáš? Proč bych se měl bát?
Protože jsi nikdy dítě neměl.
A tohle dítě by bylo moje?
Chceš, aby bylo tvoje?
Tak moc, jako chci tebe.
Tak jsme oba tvoji.
Miluju tě.
Miluju tě, Babo Vossi.
Miluju tě, Maghro Voss.
Myslíš, že to takhle bude pořád?
Bojíš se, že nebude?
Bojím se o své dítě.
Radši zemřu, než bych dopustil, aby se něco stalo tobě nebo našemu dítěti.
A my ochráníme tebe.
Ano.
- Ano, chraňte mě. Potřebuju to. - Ano.
- Jé, počkej. - Co?
Cítíš to?
- To je ono. - Jo?
- Kope. A zase. - Jo.
- Je to pořádně rozlícené děťátko. - No páni.
A vznětlivé po matce.
Vznětlivé? Já vznětlivá nejsem. Co to povídáš?
- Jistěže nejsi. - Nejsem vznětlivá. Co povídáš?
Od tebe to sedí.
- Podívejme. Drzý dítě. - Drzý dí…
Drzý, rozlícený dítě po matce.
Tvůj pes smrdí.
Hop.
Ne, to jsem já.
Vyskoč si, chlapče.
Měl bys jít domů, kamaráde.
Můj domov vyletěl do povětří, díky tobě.
- Víš, jak to myslím. - A ty víš, jak to myslím já.
Vyhýbám se lidem už skoro dvacet let.
A jestli přežiju tohle, nadejde den, kdy se jim začnu vyhýbat na dalších 20.
Ale dneska ten den není.
Ksakru, Rangere.
Jestli se ti něco stane, Lu mě vyslídí a zabije mě ve spánku.
Ne. Nejdřív tě probudí, abys cítil, až k tomu dojde.
Já se rozhodl z tý hory odejít.
Možná se to ukáže jako strašlivá chyba,
ale právě teď mám čepel nabroušenou.
Trávu mám dobrou a slunce mě hřeje do tváře.
Takže za současný situace
myslím, že zůstanu a počkám si, jak to dopadne.
Co myslíš?
Myslím, že toho sena hulíš až moc.
- Možná jo. - Až až.
Možná jen ty nehulíš dost.
Shromáždili jsme všechny. Kdo tu ještě není, je na cestě.
V hlase máš neklid.
Přemýšlela jsi někdy, proč jíme bizony a vysokou, ale ne medvědy?
Když honíš bizony a vysokou, utíkají pryč, a jsou tak zranitelní.
Když honíš medvěda, začne honit on tebe.
Zpravidla ti, kdo utíkají, nakonec skončí jako potrava.
Souhlasils, že v Altooně máme větší šanci.
Ano, ale nejdřív se do ní musíme dostat.
Mami, moc mě to mrzí.
- Je to má chyba. - Kofune.
- Má chyba. Já ji nechal utéct. - Já ji nechala žít.
No tak, miláčkové. Poslouchejte. Haniwo.
Nejste jen má rodina. Jste nejlepší lidi, co jsem poznal.
Nesu si v sobě vinu
za Alkenny, za Eda i za všechno, co tomu předcházelo.
A můj příležitostně moudrý přítel Ranger mě naučil,
že obviňovat se nikomu nepomůže.
Musíš se zabývat tím, co bude, ne co bylo.
- Ano. - Ty to děláš?
To by udělal někdo moudřejší.
Pojďte, miláčkové. Vypadneme odsud.
Mami.
Tudy.
Pojď, holčičko. Ne.
- Musíme jít. - Chci domů.
Domů nemůžeme. Musíme jít dál.
- Já nechci. - Bello, prosím.
Pardon. Ty se jmenuješ Bella?
- Ano. - To je ale krásné jméno.
Já jsem Maghra.
Má královno.
- Máš strach, Bello? - Ano.
Já mám taky strach.
Ale víš ty co? Mám něco, co mi pomáhá.
Osahej si to.
To je zvuková hůlka.
A víš co? Není jen tak ledajaká.
Je to královnina zvuková hůlka.
Poslouchej.
Víš, hledám někoho, kdo by mi ji pohlídal a u koho by byla v bezpečí.
- Myslíš, že bys to zvládla? - Ano.
Výborně.
Prones mi ji tunelem.
A když dostaneš strach, ťukni s ní o zeď
a poslouchej ten zvuk.
A pamatuj, že jsi velvyslankyně královny.
Dobře?
Tak pokračuj, ty moje hrdinko.
- Maghro. - Ano.
Lásko.
Jsi skutečná královna, lásko.
Pro svůj lid. I pro mě.
Pojď.
S tímhle tempem strávíme v podzemí další den.
Naše tempo udává náš nejpomalejší občan.
Babo Vossi, co kdybys šel na konci?
Babo!
Babo?
- Kde je? - Ještě před chvilkou tu byl.
Zastavte!
Haniwo!
Babo?
- Kde je? - Babo?
Nevím.
Tati!
Třeba se vrátil pomoct opozdilcům.
- Pošlu pro něj hlídku. - Ne.
Nebude tam.
Jak to myslíš? Co ti řekl?
Neřekl nic, protože ví, že bych ho zastavila.
Vašeho otce znám líp než sebe, tak jako vy.
Vrátil se tam.
- Cože? - Proč by to dělal?
Nemůže sám porazit celou armádu.
Chce zabít mou sestru.
Fakt hulíš až moc.
Vůbec ne.
Kam máš namířeno?
Najít tu zrůdnou královnu a vyříznout jí srdce.
To mi přijde jako příšernej nápad.
Můžu s tebou?
Jasně.
Bacha na vlky, Babo Vossi.
To my jsme tady vlci.
Tak fajn.
Překlad titulků: Jiří Sailer