Lad dem! nu!
Deres Majestæt, vi fandt denne mand komme ridende gennem skoven.
Sibeth?
Kofun?
Er det virkelig dig?
Hvad... Hvad laver du her? Hvad foregår der?
-Knæl for din dronning, heks. -Hun er ikke min dronning.
Stakkels Kofun. Som altid et skridt bagefter.
Men ret skal være ret. Jeg må takke dig for at befri mig fra min søsters kløer.
Du samarbejder med Trivantes.
Du er sindssyg. De udsletter Pennsa.
Nej, jeg udsletter Pennsa.
Kofun, få mig nu ikke til at spekulere på, om min svaghed for dig er en karakterfejl.
Du vil dræbe tusinder.
Det skulle Maghra have tænkt på inden sit lille kup.
Tormada, er vi klar?
Ja, min dronning.
Sibeth, jeg beder dig. Lad være.
Sæt i værk.
På mit signal!
Kom nu, Kofun. Det her vil du ikke gå glip af.
Flyt ham.
Hvorfor besværer du dig med at begrave forrædere?
Ingen andre kan sige den sidste bøn over dem.
Jeg trænede dem.
Jeg kæmpede sammen med dem.
Jeg havde aldrig forestillet mig det her.
De prøvede at dræbe os.
De gjorde det, de mente var rigtigt.
De viede hele deres liv til at tjene en idé.
Det var os, der ændrede reglerne.
Kom så.
Hvordan går forberedelserne?
Det er temmelig svært at forberede sig på en fjende, vi ikke kender,
og våben, vi ikke forstår. Men hæren er kaldt sammen.
Tror du på det, Shiloh sagde?
At Sibeth har allieret sig med trivantianerne?
Heksejægere lyver ikke, og intet ved din søster kan overraske mig.
Hvad kan trivantianerne bruge Sibeth eller heksejægerne til?
Hvis Tormada virkelig står i spidsen for en udbryderfraktion i den trivantiske hær,
er de måske ikke så mange, som vi frygter.
Derfor kan de have sagt ja til en alliance med hende.
Deres antal er ligegyldigt, hvis bomberne virker, som Baba beskrev.
Bevæbnet og klar.
Når vi er tilbage ved paladset, sender jeg bataljoner ud til portene.
Våbnene får ikke lov til at komme ind i byen.
Fyr!
Hvad er det?
-Vi kommer for sent. -Nej.
Du milde.
Maghra!
Tamacti.
De er brudt igennem murene. Kom.
Nej, de er ikke brudt igennem.
Bomberne kom over murene. Jeg kunne høre dem flyve.
Wolffe.
Igen!
Haniwa!
Gå videre! Af sted!
Maghra!
-Maghra. -Far! Vi kan ikke finde hende.
-Fortsæt. Okay? -Okay.
-Wolffe! -Her!
Vi må væk.
-Der er mere sikkert her. -Nej. Kom så.
Fyr!
Nej!
Hallo? Hvem der?
Rolig. Du er i sikkerhed.
Hvor er jeg?
Du er på alkenny-land.
Alkenny? En... En af de skjulte stammer?
Jeg kan høre på dig, at du ikke selv er fra en stamme.
Nej.
Hvor så?
Nordbjergene.
Så er du langt væk hjemmefra.
Hvordan endte jeg her?
Kan du ikke huske det?
Der var... en kvinde.
Ja. Paris.
Hun fandt dig flakkende om i sneen og tog dig med tilbage til landsbyen.
Hun siger, du var på flugt.
Hun siger, at du måske ikke er flygtet langt nok.
Haniwa, hvad er der?
Paladset ligger i ruiner. Far.
Hvad kan du høre?
Nej. Nej!
Nej.
Maghra!
Kom, lille skat. Far.
Maghra.
Ranger, hjælp mig!
Baba Voss.
Tamacti Jun. Ranger, hjælp ham.
Hun trækker stadig vejret. Maghra.
Tormada, sig, du ikke har skuffet.
Mine ayuraer melder om lutter fuldtræffere, min dronning.
Kofun. Hvad så du?
Du bombede dit eget barn.
Hvis han er i farezonen, er det din mor, der har anbragt ham der,
ligesom hun har anbragt dig her.
Fuck dig.
Bind ham i mit telt.
-Lad dem! -Vent.
Lad os give min søster tid til at tænke over den situation, hun er i.
De dødsfald, hun er skyld i.
Er du sikker?
Vi har kortlagt byen og kender de vigtigste punkter.
Bare rolig.
Kender jeg min søster ret, kan du snart fyre løs igen.
Jeg kan høre dig.
Du kæmper imod dine bånd.
Jeg kan ikke lade være med at tænke...
...at du har gjort netop det i al den tid, jeg har kendt dig.
Kæmpet mod de usynlige bånd, der binder dig.
Du kan ikke slippe fri, men alligevel bliver du ved med at prøve.
Det er nok det, jeg elsker mest ved dig.
Du elsker mig ikke. Du ved intet om kærlighed.
Tværtimod.
Om noget elsker jeg for meget og for højt.
Det er derfor, jeg bildte mig selv ind, at Maghra ikke ville forråde mig igen.
Hvis du elsker mig, dræber du mig ikke.
Er det mig, der ikke ved noget om kærlighed?
Stakkels Kofun.
For et år siden var du en alkenny. En primitiv bjergdreng.
Og nu er du vidne til kongerigers storhed og fald.
Der er så meget, du ikke forstår.
Jeg forstår så meget, at du er en morder og forræder.
Og hvordan adskiller jeg mig fra din mor?
Hun gjorde oprør mod den siddende dronning. Er hun så ikke forræder?
Sidst jeg var i Pennsa, dømte hun folk til døden. Er hun så ikke morder?
"Forræder" og "morder" er bare ord.
Sandheden af dem afgøres af den side, man tilfældigvis er på.
-Du er på trivantianernes side. -Nej.
Jeg er på Guds side.
Hvordan vil du ellers forklare, at jeg trods min dødsdom stadig er i live
og snart genvinder min trone?
Dit useende barn var Guds gave til mig,
så min henrettelse blev udsat, og jeg kunne nå at flygte.
Han er også din søn, uanset hvor meget du benægter det.
Han har udtjent sit hellige formål, og det vil han blive husket for.
Du er et uhyre.
Og du er en heks.
Måske blev du i din mors korte tid som regent forledt til at tro noget andet.
Men der er hundrede heksejægere lige uden for teltet,
som med glæde vil brænde dig levende for at minde dig om, hvem du er.
Jeg prøver at minde dig om, hvem du er.
Og hvem er så det?
Du er Wolffes mor.
Og han har brug for dig.
Du sagde, hans formål var at redde dig. Det er han måske ikke færdig med.
Han er din søn.
Han er din søn, Sibeth.
Han er din søn.
Vær sød at vågne.
Maghra.
Vær nu sød at vågne.
Hvad hedder du?
Vil du ikke sige, hvad du hedder?
Jeg vil ikke lyve for dig.
Er du alkennys leder?
Ja.
Men du kommer ikke herfra.
Din accent er fremmed for mig, men den er ikke fra bjergene.
-Bliver du forfulgt? -Nej.
Du ville ikke lyve.
Jeg blev forfulgt, men jeg har været på farten længe og har ikke efterladt spor.
Det kan du ikke vide.
Nej, det kan jeg ikke.
Se at få hvilet. Du tager videre, når du kan gå.
Det kan tage længere tid, end du tror.
Hvorfor det?
Jeg er svanger.
Nu vågner hun.
Maghra.
Baba.
Jeg er her sammen med Haniwa.
Jeg er glad for, at I er tilbage.
Jeg var så bekymret.
Huset... blev flået fra hinanden.
Jeg ved det godt. Det er gudetordenen. Bomberne.
Kunne I ikke stoppe dem?
Nej.
Wolffe!
Det er okay. Han er i sikkerhed. Du reddede ham.
Hvor er Kofun? Hvorfor er han her ikke?
-Han skulle advare dig. -Nej, han har ikke været her.
-Hvor er han? -Vi skal nok finde ham.
Det hele er min skyld.
Mor. Vær nu ikke fjollet.
Nej, du gjorde alt for at slutte fred med Trivantes.
Det er ikke Trivantes. Det er Sibeth.
Hvordan kan det passe?
Sibeth har indgået en alliance
mellem de frafaldne heksejægere og Tormadas hær.
Jeg skånede hende fra henrettelsen.
Jeg lod heksejægerne leve.
Jeg skabte den hær, der nu udsletter os.
Jeg må udenfor.
Vent. Mor.
Haniwa, hvad kan du se?
Hytterne brænder. Der er døde og sårede over det hele.
Folk flakker bare omkring...
...og de ser rædselsslagne ud.
Selvfølgelig er de rædselsslagne. Ild falder fra himlen som regn.
-Der falder ikke mere ild fra himlen. -Lige nu.
Sibeth viser os, at hun har kontrollen.
Tamacti, få samlet den kongelige garde til at slukke brandene og behandle de sårede.
Alle, der kan gå hurtigt, skal evakueres til Altoona,
hvor vi omgrupperer og gør klar til at kæmpe.
Vi må finde din bror.
Vi fandt mor og Wolffe. Vi skal nok også finde Kofun.
Kom, mor.
Kofun! Jeg beklager, at vi ikke har fået hilst ordentligt på hinanden før.
Det hele har været så hektisk, som du nok er klar over.
Jeg ved godt, hvem du er.
Ja, det gør du sikkert.
Og jeg vil bare sige...
...at selvom det måske ser sort ud lige nu, har du stadig flere muligheder.
Muligheder?
Man har ikke altid sat særlig stor pris på dine evner.
Altså, payanerne opfatter dig som en heks.
Trivantianerne mener, at du er en trussel mod republikken, og jeg...
Jeg beundrer dig.
Jeg forstår dit potentiale.
-Hvis du slutter dig til mig... -Du prøvede at dræbe os.
Ja, men det var jo før. Nu har tingene ændret sig.
Jeg havde ingen anelse om, at jeg ville blive allieret med dronning Kane.
Hun dræber dig, når hun er færdig med dig.
Netop.
Eller måske dræber jeg hende. Eller også er der ingen, der dræber hinanden.
Hver dag er en ny dag, Kofun. I dag kan være en ny dag for dig.
Fuck dig.
Ja, det er klart.
Drenge på din alder tror altid, at de ved det hele,
når de egentlig bare er for dumme til at indse, hvor uvidende de er.
Jeg ved, at min far dræber dig.
Som sagt... Dum. Vi har god tid til at uddanne dig.
Hvad er der?
Dronningen sender bud efter ham.
Hvorfor?
Det må du selv spørge om.
Deres lejr ligger 100 hjerteslag stik øst.
Hvor mange soldater?
Jeg kan se omkring 50.
Hvor er resten?
Stille.
Der er ingen udveje fra byen.
-Vil de invadere byen? -Det tror jeg ikke.
Hvis de kan fyre bomber herind, hvorfor så spilde deres soldater?
Sibeth vil have sin by tilbage. Hvorfor jævne den med jorden?
Hun kunne have affyret langt flere,
men at vi stadig er i live, må betyde, at hun vil bevare byen.
Det vil kræve, at hun sender sin hær ind.
Hvis Harlan og Trovere fik talt deres sag i Trivantes,
kan de være på vej tilbage med forstærkninger.
Mor. Harlan er død.
Han døde for at redde mig.
Mor...
Han ville gerne have, at jeg gav dig noget.
En nøgle?
Hvad er den til?
Det ved jeg ikke. Han sagde, den kunne hjælpe.
Haniwa?
Kofun.
Kofun?
-Er du okay? -Er du okay?
Ja. Far.
Hvor har du været?
Sibeth. Hun fangede mig lige uden for byen.
-Hun sender et budskab. -Et budskab?
Ja, hun har knyttet det.
Hun kræver, at du abdicerer og overgiver dig betingelsesløst.
Du skal gå alene ud til lejren,
hvor du overdrager din krone og riget til hende.
Hvis du ikke gør det hurtigt, forvandler hun Pennsa og alle i byen til aske.
Hun vil ikke bare have sit kongerige igen. Hun vil også straffe mig.
-Du må ikke gå. -Det skal vi ikke diskutere, Haniwa.
-Selvfølgelig går jeg. -Hun dræber dig.
Hvis jeg ikke går, dræber hun både os og utallige andre.
Hun er min søster, og selvom jeg foragtede hende...
...kunne jeg ikke dræbe hende, da det kom til stykket.
Måske vil hun også tøve med at dræbe mig.
Det tror du ikke selv på.
Det spiller ingen rolle. Jeg må gå. Jeg kan ikke bare lade hende...
-Maghra! -Mor!
Paris siger, at du nægter at spise.
Hvorfor må jeg ikke forlade hulen? Er jeg din fange?
Landsbyboerne er mistænksomme over for fremmede.
Der er ikke sikkert for dig derude.
Hvis de ikke vil have mig her, rejser jeg.
Hvor vil du tage hen?
Du har ikke sagt, hvad du hedder, eller hvor du kommer fra.
Hvis vi skal stole på dig, må du også stole på os.
Du kan stole på mig.
Hvorfor skulle jeg stole på dig?
Det er mig, der har beskyttet dig.
Maghra.
-Hvad? -Jeg hedder Maghra.
Maghra? Hvad er Maghra for et navn?
Hvad er Baba for et navn?
Det kan du have ret i, Maghra.
Hvorfor beskytter du mig?
Fordi jeg engang var i den samme situation, du er i nu.
Hvordan vandt du landsbyens tillid?
Jeg besejrede deres stærkeste kriger.
Så må jeg vel besejre dig.
Ja.
Mor?
Er du okay?
Maghra.
Ja, jeg har det fint.
Vi er her alle sammen.
Jeg må af sted.
Nej. Vi kan ikke lade dig gå.
Hun dræber dig på stedet, og det får vi ikke noget ud af.
Hvad så med Pennsa?
Hun brænder hele byen ned bare for at pine mig. Det må ikke ske.
Vil hun udslette Pennsa, gør hun det, uanset om du er død eller i live.
Kan vi evakuere på andre måder?
-De har bataljoner ved alle portene. -Så må vi kæmpe os ud.
Så snart de hører lyden af kamp, bomber de.
Bomberne kommer uanset hvad, men da er vores familie her ikke længere.
Harlan.
Hvad?
Han var altid tre skridt foran alle andre.
Han var umådelig irriterende.
Han gav mig ingen grund til at stole på ham. Og dog gjorde jeg det.
Han kunne have reddet sig selv, men han kom tilbage efter mig.
Måske her?
-Nej? -Nej.
Han var forelsket i dig.
Jeg udnyttede ham.
Og nu er han død.
Harlan slog mig ikke som en, der kunne udnyttes mod sin vilje.
Hvad er det?
-Mor. -Kan du komme med det?
En lydstav.
Hvad er der ellers i kassen?
Kun et gammelt kort.
Det ligner Pennsa.
Det er Pennsa, men...
...der er også noget andet.
Harlan.
Din luskede sjover.
Hvad er der?
Tunneler. Smuglertunneler.
Hvor fører de hen?
Ud af byen. Kom.
Min dronning.
Tormada. Kom og sæt dig.
Hvordan går det med dine rænkespil?
Nu må vores budskab være blevet afleveret.
Jeg er overbevist om, at min søster snart kommer for at overgive sig.
Når hun gør det, er hele Paya vores.
Jeg synes, det sender et kraftigere signal at jævne Pennsa med jorden.
Efter alt det, jeg har været igennem, vil jeg ikke herske over ruiner og lig.
Paya underkaster sig, når Maghra overgiver sig.
Det er ikke Paya, jeg taler om.
Trivantes.
-Du må ikke undervurdere deres styrke. -Du må ikke undervurdere vores.
Det gør jeg skam heller ikke.
Jeg har en enkelt anmodning.
-Din nevø. -Kofun?
Gid du havde spurgt mig, før du lod ham gå.
Da jeg har mistet resten af Jerlamarels børn,
kunne han have været meget nyttig for mig.
Du er vel med på, at min aftale med heksejægerne
bygger på en fælles forståelse af, at alle seende er hekse og skal brændes?
Jeg skal ikke bruge dem for evigt.
Jeg har arbejdet på at tilpasse systemet, så det ikke længere kræver deres syn.
Men indtil da må heksejægerne bare acceptere at tillade enkelte undtagelser.
-Heksejægerne kan være farlige. -Det kan jeg også.
De har Gud på deres side.
Jeg håber ikke, du tager det ilde op, men jeg tror ikke på Gud.
Gør du ikke?
Måske har du endnu ikke mødt den rette.
-Aflæser du det nu rigtigt? -Ja.
-Det passer med alle pejlemærkerne. -Lad mig se.
Denne vej.
Ifølge kortet skulle det være lige her.
Jeg kan ikke se noget.
Måske viser kortet forkert.
Du kendte ikke Harlan.
Kortet viser ikke forkert.
Hallo?
Der er ikke noget her.
Jeg er tilbage om lidt.
Vi fulgte tunnelen hele vejen.
Den fører til en lille hule i bjergene lige vest for Pennsa.
Hvis vi drager af sted nu, kan vi være halvvejs i Altoona, før de aner uråd.
Hvad forhindrer dem i at komme til Altoona med bomberne?
Sibeths hær er stadig lille.
Vi kan omgruppere i Altoona. Samle flere tropper.
Være klar, før de kan nå at gå i stilling, som de gjorde her.
Vi har ingen tid at spilde.
Kaptajn Gosset, giv dine mænd ordre til straks at genne byens borgere sammen.
Ingen tager mere med, end de kan bære.
Haniwa, du og Wren viser kaptajnen den indgang, I fandt.
Kofun, Tamacti, Ranger.
Lad os være alene.
Baba.
Du har ikke sagt et ord.
Du er dronning. Du ved, hvad der er bedst for dit folk.
Ja, jeg må varetage rigets interesser,
men du er min mand. Og far til Haniwa og Kofun.
Så du må beslutte, hvad der er bedst for os.
Jeg forstår det ikke.
Min søster jagtede os i 17 år.
Hun holdt aldrig op dengang, og hun holder heller ikke op nu.
Hun vil altid jagte vores familie.
Hvad vil du sige?
Jeg vil sige, at du har haft ret helt fra start.
Når vi har ført folk ud af Pennsa,
må du og jeg og Kofun og Wolffe og Haniwa drage langt væk herfra.
Tilbage til bjergene eller endnu længere,
hvor vi kan være den familie, vi engang var.
Når jeg er væk, vil min søster måske være mindre tilbøjelig til at straffe Paya.
Er du sikker?
Jeg har været mor meget længere, end jeg har været dronning.
Hvis det gør mig til en dårlig dronning at sætte min familie i første række...
...så beviser det bare, at jeg... ikke skal være det.
Jeg kan ikke mærke noget.
-Her. -Mener du her?
Der var det.
-Her. Kan du mærke det? -Hvor? Her.
Nej, stadig intet.
Du leder vist bare efter en undskyldning for at rage på mig.
-Du kan da godt lide, at jeg rager på dig. -Ja, det kan jeg vist.
Kan du stadig ikke mærke noget?
Måske er det bange for mig.
Måske er det ikke barnet, der er bange.
Hvad mener du? Hvorfor skulle jeg være bange?
Fordi du aldrig har haft et barn.
Og er barnet mit?
Vil du gerne have, at det er dit?
Lige så meget som jeg vil have dig.
Så er vi begge to dine.
Jeg elsker dig.
Jeg elsker dig, Baba Voss.
Jeg elsker dig, Maghra Voss.
Tror du altid, vi vil have det sådan her?
Frygter du noget andet?
Jeg frygter for mit barn.
Jeg sværger, at jeg hellere vil dø
end at lade dig eller vores barn lide overlast.
-Og vi vil passe på dig. -Ja.
-Jeg har brug for, at I passer på mig. -Ja.
-Vent. -Hvad?
Kan du mærke det?
-Der var det. -Ja?
-Det sparker. Og igen. -Ja.
-Det er et meget vredt barn. -Wow.
Med temperament som sin mor.
Jeg har da ikke temperament. Hvad snakker du om?
-Nej, det er klart. -Jeg har ikke temperament. Hvad mener du?
Og det siger du.
-Se bare. Fræk unge. -Fræk...
Fræk, vred unge ligesom moren.
Din hund stinker.
Op.
Nej, det er mig.
Op, vovse.
Rejs hjem, min ven.
Mit hjem blev sprængt i luften takket være dig.
-Du ved godt, hvad jeg mener. -Og du ved godt, hvad jeg mener.
Jeg har holdt mig fra andre mennesker i næsten 20 år.
Og hvis jeg overlever det her,
vil jeg snart holde mig fra dem i 20 år til.
Men ikke endnu.
For pokker, Ranger.
Hvis der sker dig noget, opsporer Lu mig for at dræbe mig, mens jeg sover.
Nej. Hun vækker dig først, så du kan mærke det, når det sker.
Jeg valgte selv at forlade bjerget.
Det kan vise sig at have været en stor fejl,
men i dette øjeblik er min klinge skarp,
jeg har god pot, og solen varmer mit ansigt.
Så situationen taget i betragtning...
...bliver jeg her for at få slutningen med.
Hvad synes du?
Jeg synes, du ryger for mange urter.
-Ja, måske. -Det er for meget.
Eller måske ryger du ikke nok.
Vi har samlet alle indbyggerne.
De sidste er på vej herhen.
Du har en uro i stemmen.
Har du tænkt over, hvorfor vi spiser bisoner og rådyr, men ikke bjørne?
Når man jager bisoner og rådyr, så flygter de. Det gør dem sårbare.
Hvis man jager en bjørn, ender man med selv at blive jaget.
Generelt er det dem, der flygter, der bliver ædt.
Du var enig i, at vi havde bedre chancer i Altoona.
Ja, men først skal vi nå frem til Altoona.
-Mor, undskyld. Det her er min skyld. -Kofun.
-Det er min skyld. Jeg lod hende gå. -Og jeg lod hende leve.
Mine kære. Hør nu her.
Haniwa.
I er ikke bare min familie. I er de bedste mennesker, jeg har kendt.
Jeg har båret på skyldfølelse...
...for alkenny, for Edo og for alt det, der skete inden.
Jeg har lært af min lejlighedsvis fornuftige ven Ranger,
at selvbebrejdelse ikke fører noget godt med sig.
Man må fokusere på fremtiden, ikke fortiden.
-Ja. -Er det det, du ville gøre?
Det ville en klogere mand gøre.
Kom, mine kære. Lad os komme væk herfra.
Mor.
Denne vej.
Kom, min skat. Nej.
-Vi må fortsætte. -Jeg vil hjem.
Vi kan ikke gå hjem. Vi må fortsætte.
-Jeg vil ikke. -Jeg beder dig, Bella.
Undskyld. Hedder du Bella?
-Ja. -Det er vel nok et flot navn.
Jeg hedder Maghra.
Min dronning.
-Er du bange, Bella? -Ja.
Jeg er også bange.
Men jeg har faktisk noget, der hjælper mig.
Mærk.
Det er en lydstav.
Og det er ikke en hvilken som helst lydstav.
Det er dronningens lydstav.
Hør nu.
Jeg har prøvet at finde en, der kan holde den for mig og passe på den.
-Kan du mon klare det? -Ja.
Godt.
Du kan bære den gennem tunnelen for mig.
Hvis du bliver bange, slår du den bare ind mod væggen...
...og lytter til lyden.
Og så husker du på, at du er dronningens sendebud.
Ikke?
Gå så videre, tapre pige.
-Maghra. -Ja.
Min elskede.
Du er en sand dronning, elskede.
For dit folk. Og for mig.
Kom.
I det her tempo kommer vi til at være under jorden i en hel dag mere.
Vi går så langsomt som vores langsomste borger.
Baba Voss, kan du ikke agere bagtrop?
Baba!
Baba?
-Hvor er han? -Han var her for et øjeblik siden.
Stop!
Haniwa!
Baba?
-Hvor er han? -Baba?
Jeg ved det ikke.
Far!
Måske er han gået tilbage for at hjælpe dem, der sakkede bagud.
-Jeg sender spejdere tilbage efter ham. -Nej.
Han er der ikke.
Hvad mener du? Hvad har han sagt?
Ikke noget, for han vidste, at jeg så ville stoppe ham.
Men ligesom jer kender jeg ham bedre, end jeg kender mig selv.
Han er gået tilbage.
-Hvad? -Hvorfor dog det?
Han kan ikke besejre en hel hær alene.
Han vil dræbe min søster.
Du ryger virkelig for meget.
Umuligt.
Hvor skal du hen?
Jeg vil finde dæmondronningen og skære hendes hjerte ud.
Det lyder som en meget dårlig idé.
-Må jeg komme med? -Ja da.
Pas på ulvene, Baba Voss.
-Det er sgu os, der er ulvene. -Godt.
Tekster af: Eskil Hein