Lad opp! Nå!
Deres majestet, vi fant denne mannen ridende gjennom skogen.
Sibeth?
Kofun?
Er det virkelig deg?
Hva er det du… Hva gjør du her? Hva er dette?
-Knel for din dronning, heks. -Hun er ikke min dronning.
Stakkars Kofun. Alltid ett skritt etter.
Men jeg må takke deg for at du befridde meg fra min søsters klør.
Du samarbeider med trivantene.
Du er gal. De vil ødelegge Pennsa.
Nei, jeg vil ødelegge Pennsa.
Kofun, ikke få meg til å lure på om min godhet for deg er en karakterbrist.
Du kommer til å drepe tusener.
Maghra skulle ha tenkt på det før det lille kuppet.
-Er vi klare, Tormada? -Ja, min dronning.
Sibeth, vær så snill, ikke gjør dette.
Gjør det.
Når jeg sier ifra.
Vent. Dette vil du ikke gå glipp av.
Flytt ham.
Hvorfor begraver du forrædere?
Ingen andre kan be de siste bønnene for dem.
Jeg trente dem.
Jeg kjempet med dem.
Jeg forestilte meg aldri dette.
De prøvde å drepe oss.
De gjorde det de trodde var riktig.
De har levd hele livet i et ideals tjeneste.
Det var vi som forandret reglene.
Kom.
Hvordan går forberedelsene?
Det er vanskelig å forberede seg på en fiende vi ikke kjenner
med våpen vi ikke forstår.
Men hæren er samlet.
Tror du på det Shiloh sa om at Sibeth går sammen med trivantene?
Heksejegere lyver ikke. Og søsteren din er i stand til alt.
Hvilken nytte kan trivantene ha av Sibeth eller heksejegerne?
Hvis Tormada virkelig leder opprørere fra den trivantiske hæren,
er antallet kanskje ikke så høyt som vi frykter.
Derfor kan de ha sagt ja til en allianse med henne.
Antallet spiller ingen rolle hvis bombene kan gjøre det Baba sa.
Bevæpnet og klar, sir.
Når vi kommer til slottet, skal jeg beordre bataljoner til portene.
Vi lar ikke disse våpnene komme inn i byen.
Fyr!
Hva er det?
-Vi kommer for sent. -Nei.
Du store.
Maghra!
Tamacti.
De har brutt gjennom murene. Kom.
Nei, de brøt ikke gjennom murene.
Bombene kom over murene. Jeg hørte dem fly.
Wolffe.
Igjen!
Haniwa! Haniwa!
Fortsett! Gå!
Maghra!
-Maghra. -Vi finner henne ikke.
-Gå videre. Greit? -Greit.
-Wolffe! -Her!
Vi må dra.
-Vi er tryggere her. -Nei. Kom igjen.
Fyr!
Nei! Nei! Nei!
Hallo? Hvem der?
Slapp av. Du er trygg.
Hvor er jeg?
Du er på alkennysk jord.
Alkennysk? En av de skjulte stammer?
Måten du sier det på, viser at du ikke er fra en stamme.
Nei.
Så hvor?
Fjellene i nord.
Du har reist langt.
Hvordan kom jeg hit?
Husker du det ikke?
Det var en… kvinne.
Ja. Paris.
Hun fant deg vandrende rundt i snøen. Hun tok deg med hit.
Hun sier at du rømte fra noe.
Hun sier at du kanskje ikke har dratt langt nok.
Haniwa, hva er det?
Slottet er ødelagt, pappa.
Hva hører du?
Nei. Nei!
Nei.
Maghra!
Kom, småen. Pappa.
Maghra.
Ranger, hjelp meg!
Baba Voss.
Tamacti Jun. Ranger, hjelp ham.
Hun puster fortsatt. Puster fortsatt. Maghra.
Tormada, si at du ikke skuffet.
Ayuraene mine melder om direkte treff, min dronning.
Kofun. Hva så du?
Du bombet ditt eget barn.
Hvis han er i fare, er det moren din som har plassert ham der,
akkurat som hun har plassert deg her.
Faen ta deg.
Sikre ham i teltet mitt.
-Lad opp! -Vent.
La oss gi søsteren min tid til å forstå situasjonen.
Dødsfallene hun har forårsaket.
Er du sikker?
Vi har kartlagt byen og fastslått nøkkelkoordinater.
Slapp av.
Kjenner jeg søsteren min rett, kan du snart sende ut flere.
Jeg hører deg.
Du kjemper mot båndene dine.
Jeg har følelsen av at det er det du har gjort så lenge jeg har kjent deg.
Kjempet mot usynlige bånd som binder deg.
Du kan ikke komme fri, men du slutter aldri å prøve.
Det er nok det jeg elsker mest ved deg.
Du elsker meg ikke. Du vet ingenting om kjærlighet.
Tvert imot.
Om noe, elsker jeg for mye, for dypt.
Det var derfor jeg tillot meg å tro at Maghra ikke ville forråde meg igjen.
Elsker du meg, dreper du meg ikke.
Er det jeg som ikke vet noe om kjærlighet?
Stakkars Kofun.
For ett år siden var du en alkennyer. En enkel fjellgutt.
Og nå bærer du vitne om kongerikers fødsel og fall.
Det er så mye du ikke forstår.
Jeg forstår at du er en morder og en forræder.
Og hva gjør meg annerledes enn moren din?
Hun reiste seg mot den ordinerte dronningen. Er hun ikke forræder?
Sist jeg var i Pennsa, sto hun for en henrettelse.
Er hun ikke morder?
"Forræder", "morder", det er bare ord.
Og sannheten i dem dikteres av hvilken side du er på.
-Du er på trivantenes side. -Nei.
Jeg er på Guds side.
Hvordan kan du ellers forklare at jeg lever trass i dødsdommen,
og er klar til å ta tilbake tronen?
Ditt blinde barn ble sendt til meg av Gud
for å utsette henrettelsen min lenge nok til å rømme.
Han er din sønn også uansett hvor mye du benekter det.
Han har gjort sin hellige oppgave og vil bli husket for det.
Du er et monster.
Og du er en heks.
Kanskje din mors korte regjeringstid har narret deg til å tro noe annet.
Men det er hundre heksejegere utenfor dette teltet
som gjerne brenner deg levende for å minne deg på hvem du er.
Jeg prøver bare å minne deg på hvem du er.
Og hvem er det?
Du er Wolffes mor.
Og han trenger deg.
Du sa at han ble sendt for å redde deg. Kanskje han ikke er ferdig med det.
Han er sønnen din.
Han er sønnen din, Sibeth.
Han er sønnen din.
Våkne.
Maghra.
Vær så snill og våkne.
Hva heter du?
Vil du ikke fortelle det?
Jeg vil ikke lyve for deg.
Er du alkennyenes leder?
Ja.
Men du er ikke herfra.
Jeg kjenner ikke aksenten, men den er ikke fra fjellene.
-Blir du forfulgt? -Nei.
Du sa at du ikke ville lyve.
Jeg ble forfulgt, men jeg har reist lenge, og jeg etterlot ingen spor.
-Det kan du ikke vite. -Nei, det kan jeg ikke.
Hvil deg. Du må dra så snart du kan gå.
-Det kan ta litt lengre tid enn du tror. -Hvorfor det?
Jeg er med barn.
Hun våkner.
Maghra. Maghra.
Baba.
Jeg er her sammen med Haniwa.
Så godt at dere er her. Jeg var så redd.
Huset bare… fløy i stykker.
Jeg vet det. Det er gudetorden. Bombene.
-Dere klarte ikke å stoppe dem? -Nei.
Wolffe!
Alt i orden. Han er trygg. Du reddet ham.
Hvor er Kofun? Hvorfor er han ikke her?
-Vi sendte ham for å advare deg. -Han har ikke vært her.
-Han kan være skadet. -Vi finner ham.
Dette er min skyld.
Mamma. Ikke vær dum.
Du prøvde å inngå fred med Trivantes.
Nei, det er ikke Trivantes. Det er Sibeth.
Hvordan er det mulig?
Sibeth inngikk en allianse
mellom de opprørske heksejegerne og Tormadas hær.
Jeg beskyttet henne mot henrettelse.
Jeg lot heksejegerne leve.
Jeg skapte hæren som nå vil knuse oss.
Jeg må gå ut.
Vent. Mamma.
Haniwa, hva ser du?
Hyttene brenner. Det er døde og skadde overalt.
Folk streifer rundt…
…og de ser vettskremte ut.
Selvfølgelig er de vettskremte. Ild faller fra himmelen som regn.
Det faller ikke mer ild fra himmelen.
Foreløpig. Sibeth lar oss vite at hun har kontroll.
Tamacti, samle Den kongelige garde for å slokke brannene,
og samle og behandle de skadde.
Evakuer de som kan bevege seg raskt til Altoona,
der vi omgrupperer og gjør oss klare til kamp.
Vi må finne broren din.
Vi fant mamma og Wolffe. Vi finner Kofun.
Kom, mamma.
Kofun! Vi har ikke blitt ordentlig presentert før.
Det har vært travelt, som du sikkert vet.
Jeg vet hvem du er.
Ja, det gjør du sikkert.
Og jeg vil bare si
at selv om det nok føles vanskelig nå, har du fortsatt valg.
Valg?
Evnene dine har vel ikke alltid blitt verdsatt nok.
Payanerne mener at du er en heks.
Trivantene mener at du er en trussel mot republikken, og jeg…
…jeg beundrer deg.
Jeg forstår potensialet ditt.
Hvis du ble med meg…
Du prøvde å drepe oss.
Ja, men det var før. Ting er annerledes.
Jeg ante ikke at jeg ville gå i allianse med dronning Kane.
-Hun dreper deg når hun er ferdig med deg. -Nettopp.
Eller kanskje jeg dreper henne. Eller kanskje ingen dreper noen.
Hver dag er en ny dag, Kofun. I dag kan bli en ny dag for deg.
Dra til helvete.
Ja, selvsagt.
Gutter på din alder virker som de tror de vet så mye,
når de egentlig er for dumme til å forstå hva de ikke vet.
Jeg vet at faren min vil drepe deg.
Som jeg sa. Dum. Vi får nok av tid til å lære deg opp.
Hva er det?
-Dronningen ber ham komme. -Hvorfor det?
Spør henne selv.
Leiren deres er 100 hjerteslag mot øst.
Hvor mange soldater?
Jeg kan se omtrent 50.
Hvor er resten?
Hysj.
Det er ingen vei ut av byen.
-Vil de invadere? -Jeg tror ikke det.
Hvorfor risikere soldater hvis de kan fortsette å sende bomber?
Sibeth vil ha tilbake byen sin. Hvorfor vil hun ødelegge den?
Hun kunne ha sendt flere,
men det at vi fortsatt er her, betyr at hun vil ha byen hel.
For å klare det, må hun sende inn hæren.
Hvis Harlan og Trovere klarte å forhandle med trivantene,
kan de være på vei tilbake nå med forsterkninger.
Mamma. Harlan er død.
Han døde for å redde meg.
Mamma…
Han ba meg gi deg noe.
En nøkkel?
Hva er den til?
Jeg vet ikke. Han sa at den kunne være til nytte.
Haniwa?
Kofun.
Kofun?
-Går det bra? -Går det bra med deg?
Ja. Pappa.
Hvor har du vært?
Sibeth. Hun fanget meg like utenfor byen.
Hun sendte en melding.
En melding?
Ja, hun knøt den.
Hun krever din abdisering og full overgivelse.
Du skal gå alene til leiren hennes, der du gir kronen og kongeriket til henne.
Hun sier at om du ikke går snart, vil hun gjøre Pennsa og alle i den til aske.
Hun vil ikke bare ha tilbake kongeriket. Hun vil straffe meg.
-Du kan ikke gå. -Dette diskuterer vi ikke, Haniwa.
-Jeg går. -Hun dreper deg.
Hun dreper oss alle og mange flere om jeg ikke går.
Hun er søsteren min, og selv om jeg forakter henne,
var jeg ikke i stand til å drepe henne da jeg skulle det.
Kanskje hun vil nøle like mye med å drepe meg.
Det tror du ikke.
Det spiller ingen rolle. Jeg må gå. Jeg kan ikke…
-Maghra! -Mamma!
Paris sier at du ikke spiser.
Hvorfor får jeg ikke forlate hulen? Er jeg fangen din?
Landsbyboerne… De er mistenksomme mot fremmede.
-Det er ikke trygt for deg å være der ute. -Hvis de ikke vil ha meg her, drar jeg.
Og hvor skal du dra?
Du har ikke fortalt navnet ditt eller hvor du er fra.
Om du vil at vi skal stole på deg, må du stole på oss.
Du kan stole på meg.
Hvorfor skulle jeg det?
Det er jeg som har beskyttet deg.
Det er Maghra.
-Hva? -Navnet mitt er Maghra.
Maghra? Hva slags navn er Maghra?
Hva slags navn er Baba?
Godt poeng, Maghra.
Hvorfor er det du som beskytter meg?
Fordi jeg har vært i samme situasjon som deg.
-Hvordan fikk du folk til å stole på deg? -Jeg beseiret den sterkeste krigeren.
Da må vel jeg beseire deg.
Ja.
Mamma?
Er alt i orden?
Maghra.
Ja, det går bra.
Alle er her.
Jeg må… Jeg må gå.
Nei. Vi kan ikke la deg gå.
Hun vil drepe deg straks, og ingenting blir oppnådd.
Og hva med Pennsa?
Hun vil brenne ned hele byen bare av nag til meg.
Jeg kan ikke la det skje.
Hvis hun vil ødelegge Pennsa, gjør hun det enten du lever eller dør.
Er det ikke mulig å evakuere byen?
-De har bataljoner ved portene. -Da kjemper vi oss ut.
Straks de hører motstand, vil bombene komme.
Bombene vil komme uansett,
men da vil ikke denne familien være her.
Harlan.
Hva da?
Han var alltid tre skritt foran alle.
Han var en irriterende mann.
Han ga meg ingen grunn til å stole på ham. Likevel gjorde jeg det.
Han kunne ha reddet seg selv, men han kom for å hjelpe meg.
Kanskje her?
-Ikke? -Nei.
Han var forelsket i deg.
Jeg utnyttet ham.
Nå er han død.
Harlan slo meg ikke som en som kunne utnyttes om han ikke ville det.
Hva er det?
-Mamma. -Kan du ta det med?
En lydstav?
Hva mer er i kassen?
Bare dette gamle kartet.
Det ser ut som Pennsa.
Det er Pennsa, men…
…noe annet også.
Å, Harlan.
Din sleipe jævel.
Hva er det?
Tunneler. Smuglertunneler.
Hvor går de?
Ut av byen. Kom igjen.
Min dronning.
Tormada. Kom og sitt hos meg.
Hvordan går renkespillet ditt?
Meldingen vår er blitt levert.
Jeg er helt sikker på at søsteren min snart kommer for å overgi seg.
Og når hun gjør det, vil hele Paya være vårt.
Å legge Pennsa i ruiner vil sende et mer dramatisk budskap.
Jeg har ikke holdt ut alt dette for å herske over ruiner og lik.
Paya vil gi etter når Maghra overgir seg.
Det er ikke Paya jeg snakker om.
Trivantes.
Ikke undervurder styrken deres.
Ikke undervurder vår.
Tro meg, det gjør jeg ikke.
Jeg har en anmodning.
-Nevøen din. -Kofun?
Jeg skulle ønske du hadde spurt meg før du løslot ham.
Jeg har mistet resten av Jerlamarels barn, så han ville vært uvurderlig for meg.
Er du klar over at min avtale med heksejegerne
er basert på en enighet om at alle seende er hekser og må brennes?
Jeg vil ikke trenge dem evig.
Jeg har arbeidet med å tilpasse systemet til ikke å avhenge av synet deres.
Men inntil da må heksejegerne gå med på visse unntak.
-Heksejegerne kan være farlige. -Jeg også.
De har Gud på sin side.
Jeg håper ikke du blir fornærmet, men jeg tror ikke på Gud.
Ikke?
Kanskje du ikke har møtt den rette ennå.
-Sikker på at du tolker det riktig? -Ja.
Alle landemerkene er med.
La meg se.
Denne veien.
Ifølge kartet bør det være her.
Jeg ser ingenting.
Kanskje kartet er feil.
Du kjente ikke Harlan.
Kartet er ikke feil.
Hallo?
Det er ingenting her.
Kommer straks tilbake.
Vi fulgte tunnelen til enden.
Den kommer ut i en liten grotte i fjellet.
Like vest for Pennsa.
Om vi drar nå, er vi halvveis til Altoona før de vet at vi er borte.
Og hva hindrer dem i å ta med bomber til Altoona?
Sibeths hær er fortsatt liten.
Vi kan omgruppere i Altoona. Samle soldater.
Være klare før de kan innta stilling, som de gjorde her.
Vi har ingen tid å miste.
Kaptein Gosset, få mennene dine til å samle innbyggerne straks.
Ingen tar med mer enn de kan bære.
Haniwa, du og Wren leder kapteinen til inngangen dere fant.
Kofun, Tamacti, Ranger.
La oss være alene et øyeblikk.
Baba.
Du har ikke sagt ett ord.
Du er dronning. Du vet hva som er best for folket ditt.
Ja, jeg må ta vare på kongeriket.
Men du er mannen min. Og du er Haniwa og Kofuns far.
Så du må bestemme hva som er best for oss.
Jeg forstår ikke.
Søsteren min jaktet på oss i 17 år.
Hun ga seg ikke da, og gir seg ikke nå. Hun vil aldri slutte å jakte på familien.
Så hva sier du?
Jeg sier at du hadde rett hele tiden.
Når vi har ledet folket ut av Pennsa,
skal du og jeg og Kofun og Wolffe og Haniwa dra langt bort.
Tilbake til fjellene eller enda lenger,
der vi kan være den familien vi var før.
Når jeg er borte, vil kanskje søsteren min ikke rette sin vrede mot payanerne.
Er du sikker?
Jeg har vært mor mye lenger enn jeg har vært dronning.
Og hvis det at familien kommer først gjør meg til en dårlig dronning…
…viser det at jeg ikke burde være en.
Jeg kjenner ingenting.
-Her. -Mener du her?
Ok, der er det.
-Her. Kjenner du det? -Hvor? Å, her.
Nei. Fortsatt ingenting.
Jeg tror du bare liker å ha en unnskyldning for å røre meg.
-Jeg tror du liker at jeg rører deg. -Kanskje jeg gjør det.
Kjenner du fortsatt ikke noe?
Kanskje det er redd meg?
Kanskje det ikke er barnet som er redd.
Hva mener du? Hvorfor skulle jeg være redd?
Fordi du aldri har hatt et barn.
Og dette barnet, vil det være mitt?
Vil du at det skal være ditt?
Like mye som jeg vil ha deg.
Da er vi begge dine.
Jeg elsker deg.
Jeg elsker deg, Baba Voss.
Jeg elsker deg, Maghra Voss.
-Tror du det vil være sånn alltid? -Er du redd det ikke blir det?
Jeg frykter for barnet mitt.
Jeg sverger at jeg vil dø
før jeg lar noe skje deg eller barnet vårt.
Og vi skal beskytte deg.
Ja.
-Du beskytter meg. Det trenger jeg. -Ja.
-Vent. -Hva?
Kjenner du det?
-Der er det. -Ja?
-Det sparker. Og igjen. -Ja.
Det er et veldig sint barn.
-Og han har temperament som moren sin. -Jeg har ikke temperament. Hva mener du?
-Nei, selvsagt ikke. -Jeg har ikke temperament.
Og det sier du?
-Se på det. Uforskammet barn. -Uforskammet…
Uforskammet, sint barn, som moren din.
Hunden din stinker.
Opp.
Nei, det er meg.
Opp, gutt.
Du bør dra hjem, min venn.
Hjemmet mitt ble sprengt, takket være deg.
-Du vet hva jeg mener. -Du vet hva jeg mener.
Jeg har unngått menneskeheten i nesten 20 år.
Og overlever jeg dette,
vil snart den dagen komme da jeg unngår dem i 20 til.
Men i dag er ikke den dagen.
Pokker heller, Ranger.
Hvis det skjer deg noe, vil Lu jakte på meg og drepe meg mens jeg sover.
Nei. Hun vil vekke deg først, så du kjenner at det skjer.
Jeg valgte å forlate fjellet.
Det kan vise seg å være en fryktelig tabbe,
men akkurat nå er kniven min skarp.
Gresset mitt er bra, og solen varmer ansiktet mitt.
Så når ting er som de er,
blir jeg for å finne ut hvordan historien ender.
Hva mener du?
At du røyker for mye av den urten.
-Ja, kanskje. -For mye.
Eller så røyker ikke du nok.
Vi har samlet hver eneste borger.
-De som ikke er her nå, er på vei. -Jeg hører uro i stemmen din.
Har du undret deg over hvorfor vi spiser bison og hjort, men ikke bjørn?
Når du jakter på bison og hjort, løper de sin vei,
og det gjør dem sårbare.
Hvis du jakter på en bjørn, jakter den på deg tilbake.
Generelt er det de som flykter, som blir spist.
Du var enig i at vi har bedre sjanser i Altoona.
Ja, men først må vi komme oss til Altoona.
Jeg er så lei meg.
-Dette er min skyld. -Kofun.
-Det er min skyld. Jeg slapp henne fri. -Jeg lot henne leve.
Hei, mine kjære. Hør på meg.
Haniwa.
Dere er ikke bare familien min. Dere er de beste jeg har kjent.
Jeg har båret skyld på skuldrene
for Alkenny, for Edo, for alt som har vært før.
Og jeg har lært av min iblant kloke venn, Ranger,
at å klandre seg selv ikke fører til noe godt.
Dere må fokusere på det som ligger foran, ikke bak.
-Ja. -Ville du ha gjort det?
En klokere mann ville gjort det.
Kom, mine kjære. La oss dra herfra.
Mamma.
Denne veien.
Kom igjen, vennen min.
-Vi må fortsette. -Jeg vil hjem.
Vi kan ikke dra hjem. Vi må videre.
-Jeg vil ikke. -Vær så snill, Bella.
Unnskyld meg. Heter du Bella?
-Ja. -Det er et fint navn.
Jeg heter Maghra.
Min dronning.
-Er du redd, Bella? -Ja.
Jeg er også redd.
Men jeg har noe som hjelper meg.
Kjenn her.
Det er en lydstav.
Og det er ikke en hvilken som helst lydstav.
Det er dronningens lydstav.
Hør her.
Jeg har prøvd å finne noen som kan bære den for meg og holde den trygg.
-Tror du at du kan det? -Ja.
Bra.
Du kan bære den gjennom tunnelen.
Og hvis du blir redd, slår du den mot veggen
og lytter til lyden.
Og husk at du er dronningens emissær.
Greit?
Gå nå, modige jente.
-Maghra. -Ja.
Min kjære.
Du er en ekte dronning, min kjære.
For folket ditt. Og for meg.
Kom igjen.
Med denne farten blir vi under jorden en dag til.
Vi går like sakte som de langsomste borgerne.
Baba Voss, vil du gå bakerst?
Baba!
Baba?
-Hvor er han? -Han var her for litt siden.
Stopp!
Haniwa!
Baba?
-Hvor er han? -Baba?
Jeg vet ikke.
Pappa!
Kanskje han gikk tilbake for å hjelpe de som sliter.
-Jeg sender speidere for å finne ham. -Nei. Han er ikke der.
Hva mener du? Hva sa han til deg?
Ingenting, for han vet at jeg ville stoppet ham.
Jeg kjenner ham bedre enn meg selv, og det gjør dere også.
Han har gått tilbake.
-Hva? -Hvorfor det?
Han kan ikke nedkjempe en hel hær alene.
Han vil drepe søsteren min.
Du røyker virkelig for mye.
Slett ikke.
Hvor skal du?
Jeg skal finne demondronningen og skjære ut hjertet hennes.
Høres ut som en veldig dum idé.
Kan jeg bli med?
Klart det.
Pass deg for ulver, Baba Voss.
Vi er de jævla ulvene.
Greit.
Tekst: Evy Hvidsten