Subtitles by sub.Trader subscene.com
Älskling, kan du inte fixa kaffe?
Ja, jag kommer direkt.
Jag kommer direkt. Jag kommer direkt.
Jamie, var försiktig!
Var försiktig.
Hej, hur är läget?
-Hej, hur är läget? -Hej, hur är läget?
Hej, hur är läget? Hur är läget?
Ingen fara. Jag tar en taxi.
-Okej då. Vi ses sen. -Okej då.
Hej, hur är läget?
Hej, hur är läget? Hur är läget?
Hej, hur är läget?
Oj, oj, oj! Vad har du nu gjort?
Vad har du nu gjort?
Oj, oj, oj! Vad har du nu gjort?
Oj, oj, oj! Vad har du nu gjort?!
Oj, oj, oj! Vad har du nu gjort?
Maten är klar, älskling.
Mamma.
Hör du mig, älskling?
Jag kommer direkt.
NYCKLAR. PLÅNBOK. LAMPOR. LÅS DÖRREN. VART SKA JAG?
-Hej, Bart. -Hej, hur är läget?
-Bara fint. Hur är det med dig? -Tja, det är en mycket komplicerad fråga.
-Det kan ta ett tag att svara. -Ja, släpp det.
-Ja, bra val. -Ta det lugnt.
Det blir nog inte så mycket att göra. Det är rätt så tomt.
-Men det går åt rätt håll. -Gör det?
-Ja. Semestersäsongen är här. -Wow! Det var minsann goda nyheter.
-Ja! -Vi ses i morgon. Ha en bra natt.
Ha en bra natt.
Hallå?
-Hur är läget? -Du skrämde mig.
-Vad gjorde du under...? -Det var en sladd, som jag...
Jag väntade mig inte... Det är väldigt sent.
-Ja. Gör det nåt? -Nej, nej...
-Kan jag stå till tjänst med nåt? -Ja. Tack.
Har ni en bokning för Perretti? Jag tror det står under det namnet.
King-svit, icke-rökare, trädgårdsutsikt. En natt 219 dollar inklusive skatt.
Ja, det låter rätt. Är det ett fint rum?
"Ett modernt, ljust och stort rum med utsikt över den gröna omgivningen
och en lyxig takdusch. Läs mer...
Detta fyrstjärniga rum har en modern, luftiga känsla.
Öga för design går hand i hand med dess ljusa, eleganta effekt.
AC, kassaskåp, telefon, platt-tv och trådlöst Internet ingår som standard.
Läs mindre."
Det låter perfekt.
Tack. Rum 109.
-En eller två nycklar? -En... Nej, två. Tack.
-Vänta, fel rum. -Va?
Rum 124. Trevligare. Franskt fönster ut till poolområdet.
Toppen.
Nerför korridoren på höger sida. Det är utcheckning vid tolv, så...
-Tack. -Var försiktig!
-Överraskning. -Herregud!
Du blev väl överraskad? Lite besviken, gissar jag.
Vad gör du här?
-Du glömde mobilen. -Den är inte min.
Jo. Din andra mobil. Ljug inte, det är förolämpande.
Hej, Bart.
-Vad har du där? Porr? -Nej, nej, nej. Bara...
Det såg ut som ett av våra rum. Filmar de porr här?
-Nej. Du är tidig. -Ja. Du kan sticka om du vill.
-Hur mår du, Bart? -Det är en komplicerad fråga.
-Det kan ta lång tid... -Ja, att svara.
-Så om du inte verkligen vill veta... -Glöm det. Vi ses.
Ja. Ok då.
-Vi ses i morgon. -Vi ses i morgon.
-Det var det jag sa. -Ja.
Stick nu!
Vi ses i morgon.
Den där tröjan är väldigt irriterande.
Färgerna är väldigt klara, och ränderna gör mig jätteyr.
Så...
Okej, jaha...
-Dra åt helvete. -Tack.
Jag har sms:at henne från dig. Hon kommer inte.
-Gör hon inte? -Nej. Jag sa att du fick förhinder.
Det här är vår dejt.
Vi kan låtsas...att du älskar mig.
Att jag älskar dig också.
Okej, vi älskar inte varandra.
Vi kan låtsas att jag bara är nån slampa som du träffar på ett hotell.
Regelbundet. I hemlighet. En knullkompis, eller vad man säger.
-Är hon det? -Håll käften!
Håll käften...
Mercer Hotel. Vad gäller det?
Hallå?
Jag mår fint. Jag mår fint...
Kom igen nu. Gud, gud, gud...
Det är ingen fara, ingen fara!
-Bart! -Jag tror att den här personen är död.
Herregud...
Okej...
Okej, rör inte vid nåt.
Jag ringer larmcentralen.
Bart var en bra kandidat för jobbet.
Företagets policy är att alltid anställa om de kan.
Han är ingen charmknutte. Han är lite märklig med folk, men...
-Hur länge har han varit här? -Två, tre år. Nästan tre nu.
-Några problem? -Nej. Han är intelligent och duktig.
-Tack. -Ingen orsak.
Jag glömde min plånbok.
-Vad sa du? -Mitt skift slutade vid fyra.
Eller vid 3.45, för Jack kom tidigt. Mitt skift är åtta till fyra. Jack avlöser mig.
Men i morse var han tidig. Jag vet inte varför.
Jag frågade inte, så jag vet inte varför han var tidig, men det var han.
Jag gick en kvart tidigt och körde hem via Reynolds Boulevard och Arena Drive.
Jag tog höger på Eighth Avenue och sen vänster till Jay Street 433, där jag bor.
-Bart, eller hur? -Jag köpte glass på vägen hem.
När jag kom hem åt jag glass och såg på...
Jag såg på TV.
Jag insåg att jag måste ha glömt plånboken på hotellet.
Jag var tvungen att hämta den, för man ska inte tappa eller lämna nåt så viktigt.
-Oj då... -Ja. Så det gjorde jag.
-Hittade du den? -Vid automaterna, där jag lämnade den.
Fruktansvärt, eller hur?
Det är fruktansvärt.
-Hur gammal är du? -Tjugotre.
-Har du flickvän? -Nej.
-Har du nånsin haft en flickvän? -Nej.
-Pojkvän? -Nej.
Tänker du på sex?
Det är också en mycket komplicerad fråga.
Jo, jag vet, tro mig.
Det kan ta lång tid att svara, men om du frågar av personliga skäl
bör du veta att jag inte är intresserad.
Av vad?
Sexuella aktiviteter med äldre män som du.
Jag fattar. Och äldre kvinnor, då?
Går du i gång på det?
Okej, du körde alltså hem och kom tillbaka för att hämta plånboken.
-Det är din historia. -Ja.
Din kollega säger att han aldrig dig köra.
-Jack? -Ja.
Han sa att din bil stod på parkeringen innan han hörde skottet,
och att det är möjligt att du var kvar hela tiden.
Jag åkte hem vid 3.45 och gick sen in genom sidoingången.
Varför inte bara ta huvudentrén?
Sidoingången ligger närmare automaterna.
Okej. Det köper jag.
Bart, du vet väl att du har blod på händerna?
Ja, jag var intresserad av blodet, så jag rörde vid det.
-Hennes blod? Intresserar det dig? -Ja.
-Jag vet att du har problem. -Ja, det har jag.
-Jag vet, och det heter... -Asperger.
Jag är en aspis. Det är ett psykologiskt tillstånd
som kännetecknas av avvikande kommunikation och interaktion.
Aspisar är socialt klumpiga och kan ofta prata länge och ensidigt,
som jag gör nu, om ett visst ämne, utan att uppfatta lyssnarens reaktioner.
Du, Bart... Snälla, ta bara ett andetag.
-Kan du ta ett andetag? -Och sen...
Bart, du är väldigt smart, men det som du säger går inte ihop.
-Varför inte? -Jo, för att...
Varför skulle du lägga plånboken vid automaten?
Och om du inte hade plånboken, hur betalade du då för glassen?
Du måste följa med och identifiera din fru.
Förlåt, det är rutinen, men det är viktigt.
-Kanske är det inte hon. -Nej, lyssna nu...
Jag vill inte ge dig falska förhoppningar. Det är din fru.
-Okej. -Och...
Sen måste jag ställa några frågor.
Den där grabben...
-Vet han nåt? -Tja, du vet...
Hon ägde en pistol. Karen ägde en pistol.
Hon hade den för att skydda sig.
Vad fan gjorde hon på ett hotell mitt i natten?
Nästa gång du pratar med honom blir det med en advokat. Uppfattat?
-Vi ställde bara några frågor. -Nej, ni ska inte fråga nånting!
Ni får inte hålla honom här, och ni får inte besvära med frågor.
Pojken är ömtålig, och det måste ni förstå och respektera!
-Det gör vi, men du måste förstå... -Nej, inga men!
Håll er borta från min pojke!
Älskling...
Du vet att du kan berätta allt för mig.
Du kan berätta precis vad som helst. Jag kommer alltid att vara på din sida.
Jag älskar dig.
ASPERGERS SYNDROM
Okej, vi älskar inte varandra.
Vi kan låtsas att jag bara är nån slampa som träffar på ett hotell.
Regelbundet. I hemlighet. En knullkompis, eller vad man säger.
-Är hon det? -Håll käften!
Håll käften...
-Jaså, hårda tag? -Vill du det?
-Gillar hon hårda tag? -Håll käften, sa jag!
Jag vill inte avskeda dig. Det vore inte rätt.
-Så jag flyttar dig till ett nytt ställe. -Okej.
Det liknar det här, fast lite mindre. Inte lika mycket att göra.
Du får samma skift. Samma rutiner.
-Det mest blir sig likt. -Okej.
-Okej.
Tre, två, ett...
Där är du...
-Hej. -Hej, hur är läget?
-Bra. Jag ska checka in. -Ja.
-Hur var namnet, tack? -Rivera.
Andrea Rivera.
Tack.
Du är ny här, va?
-Har ni bott här förut, miss Rivera? -Ja.
Vad heter du?
-Vad jag heter? -Ja.
Bartholomew Bromley.
Jag heter Bart.
-Väldigt trevligt att träffa dig, Bart. -Va?
-Det är trevligt att träffa dig. -Jaha. Ja, det är det.
Jaha, rum 107.
Gå mot hissarna och ta till vänster, så är det sjunde dörren till höger.
Ja. Jag hittar det. Tack.
-Hej. -Hej, hur är läget?
-Bra. Jag ska checka in. -Ja.
"Hur var namnet, tack?"
Hur var namnet, tack?
Rivera. Andrea Rivera.
Andrea? Vilket fint namn. Jag har nog aldrig träffat en Andrea.
-Sju nätter? -Ja. En vecka, kanske längre.
Jag är inte säker än.
Toppen. Rummet är tillgänglig, och ni kan bo här så länge ni vill.
Det är ett nöje har er här.
Du är ny här, va?
Ja. Jag jobbade på Mercer, som också tillhör Suites hotellkedja.
Jag flyttade till Hamelton förra veckan. Jag jobbar nattskift 20.00-4.00.
Jag är oftast ensam, såvida det inte kommer ett stort sällskap.
Då tar vi in en person som förstärkning, men vanligtvis är det bara jag.
Så om inte... Om ni behöver nåt...
Så om ni behöver nåt...nåt...
Pratar för mycket...
Strunt i det.
Du är ny här, va?
Ja, och om jag kan hjälpa till med nåt, så säg bara till.
Förstår du? Det är allt du behöver säga. Det är bättre.
Så nu säger du...
Just det... Vill du ha en nyckel eller två?
Bara en.
Perfekt. Det är rum 107. Vill du att jag ska visa var det är?
Jag hittar det. Tack, Bart.
Andrea.
Andrea, Andrea, Andrea, Andrea.
Maten är klar, älskling.
Jag har lagat ris och bönor.
Strimlat fläsk. Riktigt smaskigt.
-Tjena! -Hej, hur är läget?
Bra. Jag bara handlar lite saker till rummet. Kaffe och mjölk...
Kaffe ingår i Queen-sviterna, även sötningsmedel och gräddersättning.
Ja, men kaffet är inget vidare, och gud vet vad det är i ersättningsmedlen.
Vegetabiliskt fett som ger en känsla av mjölkfetter.
Ofta är det glukossirap, sötningsmedel, smaksättning med vanilj eller hasselnöt
och natriumkaseinat, ett laktosfritt mjölkprotein som görs av kasein.
-Jaha, nu vet jag det. -Ja.
-Jag pratar för mycket. -Nej, det gör du inte.
-Och sen pratar jag inte. -Du, det är lugnt.
-Jag är socialt klumpig. -Ja, det är du.
Min bror hade samma sak. Fast hans var ännu värre.
Han kunde inte fungera alls.
Han kunde inte jobba, ingenting. Du klarar dig rätt så bra.
Jag måste öva och förbereda mig på vad jag ska säga och hur jag ska bete mig.
-Jag tittar på folk och imiterar. -Tittar du på folk?
Ja. Alltså, jag studerar dem.
-Jo, du ser väl många på hotellet? -Ja.
Annars känner jag att jag inte hör hemma.
Jag vet vad du menar.
Du sa att din bror "hade det". Vad hände med honom?
Han var länge hospitaliserad.
Jag brukade besöka honom, och han bönade alltid om att hjälpa honom därifrån.
Men det kunde vi bara inte.
Och sen gick han bort.
Ja. Folk dör.
Och det är slutet.
-Så... -Ja.
Okej, hej då.
Hej då.
Jag har sms:at henne från dig. Hon kommer inte.
-Gör hon inte? -Nej. Jag sa att du fick förhinder.
Så du får väl nöja dig med mig.
Ett, två, tre, fyra. Ett, två, tre, fyra...
Ett, två, tre, fyra.
Ett, två, tre...
Är det här nåt?
Innebär det här att det var en kamera i rummet?
Jag kan inte ens avgöra om det är hon.
Visst, det är okej.
Stäng av, är du snäll.
Det är den där grabben, eller hur?
Det är möjligt. Han är väldigt teknikkunnig.
De här ungdomarna...på spektrumet, de kan också vara våldsamma.
-Varför griper du honom inte? -För att ha spionerat?
-Jag kan knappt ens bevisa det. -Han kan ha sett nåt.
Ja. Han kan ha sett alltihop.
Men det betyder ju inte att han har gjort nåt.
-Jag vill inte orsaka honom problem. -Han har redan gott om problem.
Okej, men mer problem.
Han är ändå schysst. Lite skum...
Okej, vad såg du?
-Jag tror att jag såg ett av våra rum. -Från hotellet?
Ja, på hans iPad. Jag trodde det var en film, kanske porr.
Jag vet inte vad såna tänder på, men jag gissar på porr.
-Varför säger du det? -För att det var läskigt.
Han bara satt där när jag kom in i rummet den kvällen. Han bara satt.
-Okej... -Som om han väntade på en buss.
Det är skitskumt!
-Hejsan. -Hej.
Det var ett tag sen vi sågs. Hur har du haft det?
Tja, det är en väldigt komplicerad fråga.
Ja, det tror jag säkert.
-Det är i alla fall roligt att se dig. -Trevligt att se dig också.
Förresten, de fixade med AC:n i ditt rum i dag,
så om nåt har flyttats...
Visst, okej.
-Har du eld? -Ursäkta?
En tändsticka.
Cigarett. Eld.
Rökning är inte tillåtet i lokalerna.
Jo, det vet jag.
Mest eftersom studier visar att när man tillåter rökning i vissa rum
hamnar det nikotin och andra ämnen i korridorer och andra rum,
däribland rum för icke-rökare...
Bart, jag vet det.
Jag ska gå ut till poolen. Jag behöver bara en tändsticka.
Jaha...
-Jag kunde inte sova. -Det var tråkigt.
Ja, det händer när jag dricker för mycket.
-Folk dricker för mycket. -Ja, det gör de.
Ja.
Tack.
Jag är där ute om du vill ha sällskap.
Det här är en handduk.
Vad sysslar du med? Du kan inte bara... Vänd dig om!
-För helvete...! -Vi har ingen livräddare.
-En vadå? -Livräddare.
-Jaså, ni har ingen? -Nej.
-Det borde ni ha. -Ja. I vattnet.
Kom och sätt dig.
Håll mig sällskap. Jag blev livrädd.
-Förlåt. -Ingen fara.
Du kysste en man i bilen.
Jo...visst. Såg du oss?
Ja. Vem var det, och varför kysste du honom?
-Det är en väldigt komplicerad fråga. -Jaha...
Jag antar det.
Har inte du nån?
En flickvän?
-På det viset? -Nej.
Det är svårt, va?
-Ja. -Det kan jag tro.
Och sen uppfattas vi tyvärr som underliga och okultiverade.
Naiva, korkade...
Mossiga.
Eller helt enkelt dumma.
Och det är du inte.
Du är inte dum, eller hur?
Nej, men det är så det uppfattas.
Så det är väldigt svårt för folk att veta vad som pågår i ditt huvud?
Ja, det stämmer.
Men jag vill veta.
Vad händer där inne, Bart?
Oj, oj...
Vad har du nu gjort? Oj, oj, oj!
-Det gör inget. -Vad har du nu gjort, Bart?
-Det gör inget. -Förlåt. Var det fel att göra så?
Om det var fel att göra så, då ber jag om ursäkt.
-Jag ska aldrig nånsin göra om det. -Bart, det gör inget.
Kom här. Du kan väl sätta dig här med mig?
Det är ensamheten, Bart.
Ensamheten får oss att göra saker.
Han är gift.
Mannen som jag var med, det är en gift man.
Vi har träffats väldigt länge.
I hemlighet.
Nu...
...har det blivit krångligt mellan oss.
Så jag vet inte.
Förut visste jag vad vi sysslade med.
Men nu...
Jag förstår inte alls vad du försöker säga.
Inte jag heller.
"A Nerkle, a Nerd, and a Seersucker too."
-En vadå? -Första gången "nörd" användes.
1950. Dr. Seuss "If I Ran a Zoo".
Förr betecknade det folk som underliga,
eller att man såg dem som sexuellt oattraktiva.
Men på sistone har tekniskt kunnande blivit högt värderat,
så nörden hyllas ofta som teknosexuell eller till och med en sexig kärleksgud.
Nu förstår inte jag vad du försöker säga.
Oj... Oj, oj!
Pratar vi om dig?
-Ja. -Och vad vill du säga om dig?
Förutom att du är en nördig kärleksgud?
Jag kan vara din livräddare.
Ja, det kan du kanske.
Jag vet inte. Jag har aldrig haft en.
Det kan du kanske.
Bart...
Jag måste sova lite. Jag måste sova, okej?
-Okej. -God natt, då.
De här liknar bilden och är mycket välsydda. Sitter bra.
-Skulle du ta på dig dem? -Javisst.
-Jag vill inte ha nåt du skulle ta på dig. -Varför inte?
För att du är gammal.
Försäkringen ser okej ut. Registreringsbeviset.
Prova den här. En mycket populär doft.
Är allt okej?
Alltså, det här är en riktigt bra affär. Om det är nåt...
Va... Vad är det?
-Du måste banta. -Vad sa du?
Rör inte vid min hud, tack.
Jag vill lukta så här.
-Det är ju en bild. -Ja.
Fetma är inte bara ett utseendeproblem. Det är en hälsorisk.
Rör vid håret men inte huden. Min hud är min.
Du löper stor risk för hjärtsjukdomar, diabetes, stroke, högt blodtryck,
cancer, gallsten, osteoartros och gikt.
-Bilder har ingen lukt. -Varför inte?
Det är en bild.
-Jag är inte sjukligt överviktig. -Men du är mycket, mycket fet.
Okej, hej då.
Wow...!
Hamelton Hotel, vad kan jag stå till tjänst med?
Andrea Rivera. 107, tack.
Tack.
Okej, vänta.
Hallå?
Varför gör folk så?
Var försiktig med den där.
-Älskling, jag kunde inte hindra dem. -Tjena, Bart. Hur är läget?
-Du behöver inte prata med honom. -Imponerande prylar!
-God dag. -Han har ingen rätt att ställa frågor.
Mrs Bromley, vi kan prata här eller på stationen.
-Okej, prata då! -Tack.
-Är det här du tillbringar din tid, Bart? -Ja.
-Lite mörkt. -Nej, det är så här han kan se världen.
-Nej, nej, nej! -Förlåt, förlåt.
Förlåt.
-Du, Bart... Din hårddisk är tom. -Ja, jag har raderat den.
De gick in på din dator. Jag kunde inte göra nåt.
-Raderade du allt? -Ja.
Du tänkte inte på att säkerhetskopiera eller lägga det på en extern hårddisk?
Nej.
-Det tror jag inte på. -Tråkigt. Trossystem kan vara kluriga.
Ja, det är sant, men du döljer nåt. Det är det som jag egentligen tror.
-Vad döljer du? -Han döljer ingenting. Jag ber dig.
Du får mycket sympati eftersom du är så här, eller hur? Du får ett frikort.
Vad händer när din mamma inte är här och tar hand om saker?
Hur illa är det att bli så ensam? Vad händer när du blir så frustrerad?
-Exploderar det? -Nu räcker det!
Var vänlig och sitt ner, mrs Bromley!
Det räcker med skitsnack nu, Bart.
Vi har hittat dina fingeravtryck i hela rummet, så vad hände?
-Bjöd hon upp dig dit? -Nej.
Hon var kanske ensam. Och du också, så du gick dit.
Du hoppades kanske på sex och blev lite frustrerad, så att det spårade ur.
-Kanske slog du henne? -Och vad hände sen?
Säg du det.
Jag drog väl fram en pistol, för jag går alltid med pistol i fickan.
Och jag sköt henne. Men var fick jag tag i pistolen?
Hade jag köpt den? Stulit den? Kanske köpte jag den på nätet.
Sen när vi skulle ha sex så tog jag med den,
för det alltid klokt att ta med en pistol när man ska ha sex med nån.
I fall man skulle lida av impotens eller prestationsångest och blir frustrerad,
då har man en pistol i fickan, och den plockar man minsann bara fram
och skjuter personen i fråga. Pang, pang!
Då är problemet löst!
Så var är pistolen nu, Bart?
Det var ett skämt. Vad är det med dig? Han har ingen pistol. Han skämtade.
Ja, det var helfestligt, Bart.
Men vi har en död kvinna här, och jag tror att Bart vet nåt om det.
Därför skrattar jag inte.
-Är han sjuk? -Nej, jag tror inte det.
Jag låter Jack ta hans skift. Han svarar inte på mobilen...
Tack för din omtanke. Han mår säkert bara bra.
Tack.
Bart?
Är du där nere, älskling?
Bartholomew, jag kommer ner. Nu kommer jag.
Där är du ju, älskling!
Du har inte rört maten. Är du inte hungrig?
Jag mår bra.
Mr Benson ringde. Han var orolig.
Jag oroar mig också, hela tiden.
Livet är svårt, älskling. Även för de bästa av oss är livet väldigt svårt.
När din pappa gick bort var det svårt. Det var svårt för dig och för mig också.
Och jag vet att du kände mycket smärta och hur ont det gjorde.
Det var väldigt illa, men det var inte det värsta.
Det värsta var att vakna på morgonen och ha glömt att han var borta.
Hände det dig?
Man glömmer och sen minns man.
Man minns, och världen går under en gång till.
Men man måste ändå kliva upp och laga kaffe och rosta bröd.
För världen går egentligen inte under. Det bara verkar så ibland.
Världen finns kvar. Den försvinner inte.
Den väntar fortfarande på en.
Den väntar på dig också, älskling.
Det var allt. Okej?
Jag går nu.
Jag har tänkt igenom det här så många gånger.
Det är det enda sättet...
Det är det enda sättet.
Älskar du mig?
Bryr du dig om vad som händer med mig?
Ja, det gör jag.
Det vet du.
Vi förtjänar det här.
Ja?
-Jag söker Bart. Bart... -Bromley?
-Ja. Förlåt. -Jag är hans mamma.
-Hej. -Och vem är du?
Andrea. Jag är en vän till honom.
Jaså? Är du hans vän?
-Tja, jag känner honom från hotellet. -Han jobbar inte där längre.
-Jaha, jag ber om ursäkt... -Ja.
Jag trodde att han var sjukskriven eller nåt.
Nej.
Det var det som de sa.
Är han hemma?
Hej, Bart.
-Jag mår fint. -Jag har saknat dig.
-Ja? -På hotellet.
Jag undrade var du var.
Ja.
Hur är det med dig?
-Det är en... -En komplicerad fråga.
-Ja, jag vet. -Ja.
-Jag har ett brustet hjärta. -Har du?
Ja. Det är väldigt smärtsamt.
Det kan jag tänka mig.
I en studie från 1993 skannade man hjärnaktiviteten hos folk som var kära.
De klara färgerna i den grå hjärnsubstansen visade tydligt
att romantisk kärlek översvämmar svanskärnan med dopamin
på samma sätt som kokain och nikotin påverkar hjärnan.
Det innebär att kärlek inte är en känsla, utan ett beroende.
När de här ämnena frigörs i hjärnan känner vi oss vimmelkantiga och euforiska.
Vi kan vara så förälskade att vi inte längre bryr oss om mat eller sömn.
Så det känns bra när man har drogen eller kärleken
men när det tas ifrån en gör det ont.
-Hjärtesorg. -Ja.
-Jag är ledsen. -Beroende är väldigt farligt.
Ja, jag vet. Tro mig.
Folk dör av det. Folk dör av kärlek.
-Ja. -De dör, och sen är det slut.
Bart...
Åt helvete med det här! Bart, jag är ledsen...
Jag hemsk ledsen för allt.
För du är en snäll människa. Du har nåt väldigt speciellt.
Om saker och ting vore annorlunda skulle jag...
Men det är de inte, helt enkelt, så...
Du...
Jag är bara mycket glad för att ha träffat dig,
och jag ska inte besvära dig mer. Jag lovar.
Inte mer.
Sköt om dig.
Jag förstår inte. Du älskar mig, men inte tillräckligt?
-Herregud! Nick... -Du förstår inte.
-Det är inte så jag menar. -Vad menar du?
-Sluta! -Vadå? Vara arg? Vara ledsen?
Släpp mig!
Släpp mig bara, för fan!
Va...? Tror du att jag är korkad? Vart fan är du på väg?
Jag klarar inte av det här. Jag måste gå!
-Nej! -Jag klarar inte av det här.
-Du är galen, Nick. Jag måste gå. -Sluta. Var inte...
Nej!
Ska du bara sticka?!
Jag mår fint! Jag mår fint! Jag mår fint!
Jag mår fint! Jag mår fint!
Jag mår fint.
Andrea, det är Bart. Det är bara jag.
-Bart, vad gör du här? -Åh gud, åh gud, åh gud...
Okej, först och främst... Det är blod på handduken.
-Det är ingen fara. -Han slog dig. Jag såg honom.
-Vad såg du? -Oj, oj, oj... Vad har du nu gjort?!
-Lugna ner dig! -Jag kan visa dig.
Vad ska du visa mig? Vad pratar du om?
Bart!
-Jag såg honom. -Herregud...
-Jag kan visa dig. -Såg du honom med mig?
-Ja. Förlåt. -Vad menar du?
Vad är det här? Bart?
-Bart! Har du spelat in det?! -Förlåt.
Vad är det för fel på dig? Herregud...
Du måste få se. Följ med mig. Och då är vi utom fara.
Snälla.
-Du måste få se. -Jag följer med dig.
Vi kan låtsas att jag bara är nån slampa som du träffar på ett hotell.
-Jag går nu. -Regelbundet. I hemlighet.
En knullkompis, eller vad det heter. Är hon det?
Håll käften!
Håll käften...
-Jaså, hårda tag? -Vill du det?
Gillar hon hårda tag?
Ditt svin! Ditt svin!
-Jag kan inte se på det här. -Förstår du? Det var inte meningen...
Jag tittar bara för att lära mig vad folk gör. Jag vill inte göra nåt dåligt.
Sluta, Bart! Sluta!
Herregud...!
Har du visat det här för polisen?
Nej.
-Har nån sett det här? -Nej, bara du.
Alltihop finns här, och de vet inte att jag har det.
Gode gud, Bart!
-Bart... -Vänta!
Det här är en elak man, och han kan göra dig illa. Det har han redan gjort!
-Jag kan inte... -Och...
Vi kan gå till polisen ihop. Jag skulle göra det om du var med mig.
-Jag skulle göra allt för dig. -Du känner mig inte ens!
Jo, det gör jag.
Det gör jag.
Vad ska jag ta mig till?
Vad ska jag göra?
Vad ska jag göra...?
Laga mitt hjärta.
Det kan jag inte.
Jag kan inte.
God morgon, sömntuta.
Hej...
Jag skulle precis väcka dig.
-Vad gör du...? -Jag är redo att gå.
-Vänta... -Kom här.
Det är så lätt...
Det är så lätt.
Jag tänkte att kanske kan vi åka in i stan.
Tillbringa lite tid ihop.
Det är så lätt att röra vid dig.
Att prata med dig.
Att se på dig.
Kyss mig.
Är det klart?
Sov mitt barn
Och må frid vara med dig
Genom hela natten
-Hur betalade du? -Pang, pang!
Skyddsänglar ska Gud sända...
Bart
Genom hela natten
Bart? Bart!
-Vänta! Låt mig gå in. -Jag måste få veta, är han här eller inte?
Håll fast henne, tack.
-Bart? -Det var en pistol.
-Jag vill inte veta. -Bart?
Det är inspektör Espada här.
Vi kom bara hit för att ställa ett par frågor.
Okej, vi älskar inte varandra.
Vi kan låtsas att jag bara är nån slampa som du träffar på ett hotell.
Regelbundet. I hemlighet. En knullkompis...
-Bart! -Jag tror att den här personen är död.
Okej, vi älskar inte varandra.
Kära inspektören, jag är ledsen för att jag inte gav dig de här tidigare,
för de visar att jag inte är den som du är ute efter.
Den jäveln...!
Håll käften...!
Åh Bart...
Vad har du nu gjort? Vad har du nu gjort?
Hur är läget?
Hej, hur är läget?
Oj, oj, oj...!
Hej, hur är läget?
Subtitles by sub.Trader subscene.com
Översättning: Richard Schicke