‎UN SERIAL ORIGINAL NETFLIX
‎SERIAL INSPIRAT DE FAPTE REALE.
‎UNELE NUME ȘI SITUAȚII ‎AU SUFERIT MODIFICĂRI
‎ÎN SCOPUL DRAMATIZĂRII ȘI DIN RESPECT ‎PENTRU VICTIME ȘI FAMILIILE LOR.
‎DIALOGURILE SUNT FICTIVE.
‎28 IUNIE 1976 ‎INDIA
‎- Ai trăit la Saigon? ‎- Da.
‎N-am fost cruțat nicio clipă de imaginea ‎trupurilor sfârtecate de gloanțe și bombe.
‎Ce scârbos!
‎Traficanții de arme merită ‎să le fie împușcată familia.
‎Să vadă cum e!
‎De asta e important să călătorești. ‎Așa înveți ce-s bunătatea și omenia.
‎Nu erai obligat să mă ajuți, Daniel, ‎dar ai făcut-o.
‎Avem noroc că te-am întâlnit, Luc. ‎Stai să-i cunoști și pe ceilalți!
‎POLITICI PETROLIERE
‎Or face ei copii și or lua notițe, ‎dar n-au să miște un deget!
‎Îți aduc în sfârșit FBI-ul, ‎iar tu te plângi!
‎Știu că-și văd interesul.
‎- Se acoperă… ‎- Redland.
‎Dar cu ce ne ajută efectiv?
‎Iată-l, Ethan Meir.
‎Un inginer hidrolog găsit otrăvit ‎la hotel, în Varanasi.
‎I-am găsit pașaportul ‎în fostul lor apartament.
‎Cadavrul lui e la morgă, în Varanasi. ‎Cazul e nesoluționat.
‎Noroc! Îmi pare bine să te cunosc, Luc. ‎Mișto local!
‎- Luc, hai să dansăm! ‎- Du-te și dansează cu ei!
‎Ce baftă pe capul tău! ‎Cu mine nu dansează niciodată.
‎- Haide! ‎- Du-te!
‎Să mergem!
‎- Nu găsesc documentele lui Gore. ‎- Pentru că nu caută unde trebuie.
‎Alea sunt „victime”. ‎David Alan Gore e la „supraviețuitori”.
‎Mai bine s-ar interesa ‎de ceilalți americani.
‎Teresa Knowlton și Connie-Jo Bronzich.
‎Nu pot fi siguri ‎că Connie-Jo Bronzich e victima lui.
‎Cu câți idioți mai trebuie ‎să mă împrietenesc?
‎Și eu urăsc locul ăsta.
‎Dar nu-l mai avem pe Ajay, ‎să facă rost de pașapoarte și de cecuri.
‎Ne trebuie, ‎dacă vrei să plecăm din India.
‎Herman, nu suntem polițiști. ‎Trebuie să ascultăm de ei.
‎Le trebuie mai mult decât ‎o cutie de chibrituri și un articol.
‎Gilbert, ți-l prezint pe dl Akash Singh, ‎atașat consular la Ambasada Nepalului.
‎A fost amabil și ne-a adus niște dosare.
‎Un raport de autopsie ‎și unul al poliției nepaleze.
‎Raportul autopsiei descrie ‎supliciile tinerei
‎pe care ei se îndoiesc ‎că a ucis-o Sobhraj.
‎Connie-Jo Bronzich.
‎Nu ne ajută cu nimic!
‎Ce ți-am zis când l-am pescuit? ‎Să afli pe unde s-a plimbat.
‎Sunt prea multe ștampile. Nu mai e loc.
‎Nu-l pot folosi. ‎Unde-s cecurile lui de călătorie?
‎Raportul poliției consemnează ‎interogatoriul unui cuplu de străini
‎cu semnalmentele lui Charles Sobhraj ‎și Marie-Andrée Leclerc,
‎care se dădeau ‎drept Willem Bloem și Helena Dekker.
‎Olandezii de la care a plecat tot! ‎Câte dovezi le mai trebuie?
‎Abia mai răsuflă!
‎Ce a pățit?
‎Ce ne facem?
‎Poate te duc la poliție, ‎să explici cum l-ai drogat.
‎- Dar nu l-am drogat eu! ‎- Ba da.
‎Vă pasă mai mult de ceea ce s-a întâmplat
‎decât de ceea ce, cu siguranță, va urma.
‎Sobhraj va continua să ucidă ‎până ce va fi prins!
‎Așa că prindeți-l!
‎O ZI MAI TÂRZIU ‎DELHI, INDIA
‎Nu mai respira când l-ați dus la hotel. ‎Așa a zis Linnea.
‎Era mort. Nu-i așa?
‎La hotel erau polițiști.
‎Spuneau că era mort! ‎Ce naiba s-a întâmplat, Monique?
‎CEC DE CĂLĂTORIE
‎Aș vrea să le încasez pe toate.
‎Mulțumesc, dră Fernandez.
‎Daniel n-a zis nimic ‎despre vreo crimă, Monique!
‎N-a fost nicio crimă! Nimeni n-a murit. ‎Crezi că Daniel e idiot?
‎Am făcut asta împreună de nenumărate ori ‎și n-a murit niciodată nimeni.
‎E expert, pricepi?
‎Tu ce ești?
‎Un coate-goale care a avut norocul ‎să-i dea el o șansă.
‎- Te-a adăpostit și tu te îndoiești de el? ‎- Îmi pare rău, Monique.
‎Am de dat un telefon.
‎- Pentru apeluri internaționale. ‎- Da. Québec, Canada.
‎Fac legătura cu Delhi.
‎Alo? Marie-Andrée?
‎Te credeam la Paris, Marie, ‎făcând bebeluși!
‎- Te rog, mamă… ‎- Acum ești la Delhi?
‎Și scrie despre tine în ziare!
‎Nu-i adevărat.
‎Sunt nevinovată.
‎A fost doar vina lui.
‎Trebuie să vin acasă.
‎Acum i s-a năzărit să vină acasă!
‎N-am pașaport, nici bani…
‎Trebuie să mă ajutați.
‎Cum? Spune-mi ce pot face! Marie-Andrée!
‎Marie-Andrée?
‎Nu…
‎Unde e Jean?
‎Unde ți-e geanta?
‎A luat-o el.
‎Poftim?
‎- Tu unde erai? Te-a atacat? ‎- Nu.
‎- Nu eram atentă. ‎- Ce făceai?
‎Nu-i vina mea ‎că recrutezi narcomani și hoți.
‎Inelul.
‎Monique!
‎Cui i-l vei da acum?
‎- Îl amanetez. Ne trebuie bani. ‎- Pentru droguri?
‎Ia-l! Probabil că e un gablonz.
‎Ba nu! E un inel de platină, ‎cu safir pe montură de diamante.
‎Pașapoartele alea erau salvarea noastră, ‎dar tu ai dat-o în bară!
‎Nici nu știu de ce mă mir. ‎Ești marea mea greșeală, Marie.
‎O micuță canadiancă jalnică, ‎pe care am făcut-o frumoasă o vreme.
‎Dar nu ești frumoasă. ‎Ești o schiloadă. Ești o nimeni.
‎Așa este…
‎Asta sunt.
‎Măcar sunt conștientă de asta.
‎Dar tu, Charles?
‎Eminența cenușie… ‎Negustorul internațional de geme…
‎Vorbește întruna despre libertate, ‎despre cum e mai presus de lumea întreagă.
‎Ce glumă proastă!
‎Uitați-vă la noi!
‎La noi toți!
‎Dormim cinci într-o cameră ‎sau într-o nenorocită de mașină!
‎Totul în privința lui e o minciună. ‎Cu singură excepție.
‎E un râzgâiat ‎pe care mămica lui îl disprețuiește!
‎- Ieșiți! ‎- Un băiat pe care nu l-a vrut nimeni.
‎- În afară de… ‎- Taci!
‎…proaste de tot plânsul ca mine!
‎Ce te faci acum?
‎Tânjeam să-ți port copilul în pântec.
‎Dar, de s-ar fi născut acum…
‎i-aș fi făcut zob căpățâna în fața ta!
‎PESTE O SĂPTĂMÂNĂ
‎CĂUTAT ‎CHARLES SOBHRAJ
‎Domnule John! Vă caută cineva la telefon!
‎- Alo? ‎- Sunt subcomisarul Tuli.
‎Divizia Omoruri, New Delhi. ‎Ați lăsat un mesaj.
‎Mă auziți? Aveți de raportat ‎o infracțiune? Droguri? Jafuri?
‎Nu-mi irosiți vremea! De ce ați cerut ‎să fiți sunat dacă n-aveți nimic de zis?
‎A murit un bărbat.
‎HOTELUL GAVASKAR
‎Bărbatul ăsta nu e ca toți ceilalți. ‎E cu totul aparte.
‎- E un criminal. ‎- Știu, firește…
‎Vreau doar să spun că mă înspăimântă
‎când mă gândesc ‎la crimele comise cât era liber
‎și la cât de înverșunat va deveni ‎acum, încolțit.
‎Am tot respectul ‎pentru abnegația arătată,
‎dar criminalul acesta a ieșit ‎din sfera răspunderii dumitale.
‎Superiorul meu, generalul Chaikamdee, ‎cere să ne predai toate materialele.
‎- Interpolul preia cazul… ‎- Sunt materialele mele.
‎Am instrumentat dosarul ‎când nimănui nu-i păsa.
‎Dacă te opui, voi face cerere ‎către ambasadorul dumitale.
‎- Mă va trimite acasă. ‎- Și cu ce ne poți ajuta din Olanda?
‎Bine. Trimite pe cineva la mine acasă, ‎mâine, la 7 dimineața.
‎Totul va fi pregătit și împachetat.
‎De ce te grăbești așa? ‎Vine abia de dimineață.
‎Știu, dar am o idee. ‎Nu pot să-i dau totul mură-n gură.
‎Ce se întâmplă? ‎E ultima seară împreună. Gătesc.
‎Herman nu-și va preda prețioasele dosare ‎fără să facă duplicate.
‎Cred că intră în ambele mașini.
‎NU ÎL ABORDAȚI. PERICULOS.
‎CĂUTAT ‎CHARLES SOBHRAJ
‎Este… perfect.
‎Nu știu câți sunt, dar sigur sar de 30.
‎Toate obiectele de valoare, ‎pașapoartele, banii…
‎toate vor fi într-o geantă ‎aflată în grija unui cuplu:
‎profesorul și nevasta acestuia.
‎Vom putea admira priveliștea.
‎E de parcă lumea a hotărât ‎să-mi întindă mâna și să spună:
‎„Sunt ai tăi. Ia-i!”
‎Treizeci dintr-o lovitură? Bestial!
‎- Francezul… ‎- Dacă spun că voi reuși, așa va fi.
‎Domnul Knippenberg?
‎E plecat, dar v-a lăsat acestea ‎cu urări de bine.
‎- Mulțumim. ‎- Domnule.
‎CASA KANIT
‎- Drum bun până în Franța, dle Gires. ‎- Mulțumesc.
‎Te rog, vreau să fiu prima sunată ‎când îl vor prinde.
‎Nadine, eu…
‎Mi-am zis…
‎E un cadou de despărțire.
‎E raportul tău.
‎Herman, pe bune?
‎Mi-am zis că ar fi util în Franța.
‎Dacă nu te-aș fi întâlnit… ‎Nu vreau să-mi iau rămas-bun.
‎Așa este. Ne va fi dor de voi.
‎Ai văzut?
‎Sunt noii chiriași, ‎în locul lui Alain și Monique.
‎Totul va fi bine. Viața merge mai departe.
‎Va fi ciudat fără ei. ‎De parcă ne-ar fi plecat copiii de acasă.
‎Vrei să mergem pe coastă în weekend? ‎Să evadăm din oraș.
‎- Ne-ar prinde bine. ‎- Tot ce se poate.
‎Dar aș rămâne la Bangkok. ‎Poate va fi nevoie de mine.
‎Colonelul Sompol n-a zis ‎că nu mai ai nicio răspundere?
‎Înseamnă că putem merge la plajă!
‎- De ce spui asta? ‎- Ai și tu voie să…
‎Să ce?
‎Să beau cocktailuri pe plajă, ‎știindu-l pe Charles Sobhraj în libertate?
‎Dacă nu-l vor prinde? ‎Nu mai mergem în niciun loc drăguț?
‎Ascultă…
‎O să fie prins.
‎- Oricum, e destul de drăguț și aici. ‎- Depinde pe cine ai alături.
‎Aș mai bea ceva. Tu?
‎M-aș duce să-mi vizitez părinții.
‎- În Germania? ‎- Nu i-am văzut de mult.
‎Și ai spus-o cu gura ta, ‎ești foarte ocupat.
‎Bine.
‎Serios? Soția ta nu se simte mai bine? ‎Azi vizităm Taj Mahalul.
‎- E mare păcat să-l rateze. ‎- Da, dar îi e foarte rău.
‎Mulți turiști au aceleași neplăceri ‎în India.
‎Pot distruge clipe feerice.
‎- Tu cum te protejezi? ‎- Curăț fructele, evit gheața și carnea.
‎Iau și un medicament antibacterian.
‎Mi l-a recomandat un biochimist, ‎la Teheran.
‎Înțeleg.
‎- Pot să vă fac rost, dacă vrei. ‎- Da.
‎A ținut o femeie trei zile legată ‎la hotelul Ashoka,
‎cât a săpat prin podea, ‎să jefuiască bijuteria.
‎- Daniel e operat de apendicită? ‎- Probabil.
‎După ce a fost prins și închis, ‎a mimat simptomele apendicitei.
‎A dispărut din spital ‎în timpul recuperării.
‎Ai întâlnit-o pe femeia ‎cu care călătorește?
‎Monique.
‎E din partea franceză a Canadei.
‎De unde știi?
‎Pentru că-i caută și alții ‎pe lângă criminaliștii din New Delhi.
‎În alte locuri… în afară de India.
‎Iată mandate internaționale de arestare, ‎emise de Interpol, filiala Bangkok.
‎- Deci e un pește mare. ‎- Dacă vrei să-i spui așa.
‎Dacă-ți spun ce te interesează… ‎o să ai grijă de mine?
‎O să mă duci acasă? ‎Sunt plecat de prea mult timp.
‎AI GRIJĂ DE TINE! ANGELA
‎HOTELUL GAVASKAR
‎În prima zi, iau una înainte de cină ‎și două înainte de culcare.
‎Apoi, câte una dimineața.
‎- Daniel, rămâi la cină? ‎- Desigur.
‎Una înainte de cină, două la culcare.
‎- Mersi! ‎- Mulțumesc, Daniel.
‎Arată-mi-l!
‎Era cât pe ce s-o împușc pe nevastă-mea.
‎Drăcia dracului! Toți suntem pățiți.
‎Herman, ai fi mai fericit ‎dacă ai gândi mai puțin.
‎Ca tine? Preafericitul Paul!
‎- Ești frumos. Nevastă-ta, la fel. ‎- Nu acum…
‎Ar trebui să v-o trageți ‎pe pășuni montane,
‎să creșteți Saboței mititei,
‎nu să zaci într-un loc ca ăsta, ‎întrebându-te dacă se întoarce sau nu.
‎Se întoarce.
‎S-a dus s-o vadă pe maică-sa, dar…
‎se întoarce.
‎Se întoarce curând.
‎Chiar dacă nu o va face…
‎ăsta e Bangkok, Knippenberg!
‎- Aici curge lapte cu miere! ‎- Laver, plimbă naibii ursul!
‎L-ai auzit. Haide!
‎Tot nu te simți mai bine?
‎Încep să mă îngrijorez.
‎Mergem sus? Haide, te duc sus.
‎Erica?
‎Îmi puteți aduce un pahar cu apă?
‎Daniel!
‎Erica!
‎- Ce a pățit? ‎- Nu știu. A căzut la podea.
‎- O doare burta. ‎- Liniștește-te!
‎- Lua vreun alt medicament? ‎- Din ce știu, nu.
‎Apă, vă rog!
‎- Lua chinină pentru malarie? ‎- Vă rog, chemați un medic!
‎E un escroc ordinar.
‎Un golan neghiob. ‎Nu merită să-ți scoată peri albi!
‎- Sobhraj? ‎- Da, afurisitul de Sobhraj!
‎Dă-l dracului!
‎Poliția! Au venit după noi?
‎Trebuie să plecăm. Pe bune!
‎Bine.
‎POLIȚIA
‎Să nu vă scape!
‎- Faceți ceva! ‎- Ce ne-a dat?
‎Un medicament.
‎Chemați poliția!
‎Nu am niciun amestec! ‎N-am făcut nimic, ticălosule!
‎Te înțeleg că te temi.
‎- Era un medicament. ‎- Chemați poliția!
‎Prietene, chiar te rog să chemi poliția! ‎Dar sună mai întâi la ambulanță!
‎Karl! Cheamă o ambulanță!
‎Chemați poliția!
‎Dră Leclerc, numele meu este Tuli. ‎Dacă dl Sobhraj nu este aici, te rog…
‎Jos labele de pe mine!
‎…îmi poți spune unde se află?
‎Daniel, unde te duci?
‎Stai!
‎Mi-a luat geanta!
‎Nu mă recunoști?
‎Domnule Sobhraj.
‎Da. Alo?
‎Nu.
‎Nu, colonele, nu e niciun deranj.
‎Poftim?
‎Peste 30 de studenți germani ‎de la Inginerie.
‎Deodată. Pare că și-a pierdut mințile.
‎Colonelul Sompol de la Interpol mă asigură ‎că thailandezii vor obține extrădarea.
‎- Suntem gata? ‎- Da, domnule.
‎Domnule ambasador!
‎Știu că v-a extenuat tevatura asta, dar…
‎Sper ca acum, măcar, să le puteți ‎spune rudelor olandezilor uciși
‎că s-a făcut dreptate.
‎Bună dimineața, domnilor.
‎Nu, domnule Knippenberg.
‎Aș vrea ca dl De Jongh să se ocupe ‎de notele informative.
‎Domnule De Jongh.
‎Începem?
‎UN AN MAI TÂRZIU ‎DELHI
‎E reținut pentru otrăvire și tentativă ‎de jaf asupra a 30 de turiști germani.
‎Criminaliștii din New Delhi emiseseră ‎mandat de arestare
‎după furtul din hotelul Ashoka ‎și evadarea lui celebră.
‎Vă mulțumesc mult ‎pentru ocazia oferită, domnule.
‎- Cu plăcere. ‎- Mulțumesc.
‎Am făcut ce mi-au pus în cârcă indienii. ‎Am mărturisit.
‎Am furat de la Ashoka ‎geme de un milion de rupii
‎și apoi mi-am drogat gardienii ‎și am evadat,
‎pe când India mă ridica în slăvi.
‎Ai convins autoritățile indiene ‎să mă extrădeze la Bangkok?
‎Nu.
‎Vezi dumneata, în India…
‎sunt iubit.
‎Dar ai ucis oameni în India.
‎- Un francez, în iunie. ‎- Nu recunosc fapta.
‎- Ai ucis și în ianuarie pe cineva. ‎- Nu există nicio probă.
‎Pe un israelian, Ethan Meir,
‎mort în urma unei supradoze ‎la hotelul său din Varanasi.
‎De unde ai asta?
‎Pașaportul lui a fost găsit ‎în apartamentul tău.
‎E mâna olandezului, nu-i așa? ‎Domnul Knippenberg.
‎- Transmite-i că aș vrea să-l întâlnesc. ‎- Poate o vei face.
‎Avem multă răbdare.
‎Când îți vei ispăși pedeapsa aici, ‎voi aștepta să te iau acasă, cu mine.
‎- Indienii susțin că au întâietate. ‎- O să-l țină mult și bine după gratii.
‎Și noi vom aștepta.
‎Când își va ispăși sentința din India, ‎va fi judecat în Thailanda.
‎Ți-am adus un cadou din India.
‎- Cadou de consolare? ‎- Da.
‎Drei Leclerc i-a luat două zile…
‎DEPOZIȚIE POLIȚIA DIN DELHI
‎…dar l-a asigurat pe inspector ‎că n-a omis nimic.
‎- S-o citesc acum? E lungă. ‎- Nu-i necesar.
‎Ți-am făcut o copie. ‎Să o ții cu celelalte.
‎Celelalte?
‎Copiile materialelor dumitale, ‎făcute înainte de a ni le preda.
‎- De unde ai știut? ‎- Din experiență, dle Knippenberg.
‎M-am născut la Saint Charles, ‎în Québec, Canada…
‎la 26 iulie, 1945.
‎Am trei surori și doi frați.
‎Părinții mei sunt canadieni.
‎Mi-a spus că are o cunoștință thailandeză, ‎patroană de bijuterie…
‎care i-a deschis multe uși ‎în lumea negoțului cu geme.
‎M-a prezentat tuturor drept soția lui…
‎dar ei mi-a cerut să-i spun ‎că sunt secretară…
‎și i-am făcut pe plac.
‎La Bangkok,
‎cei care suferă de dizenterie ‎cumpără loperamidă.
‎Alain sau… Charles…
‎punea în apă un sedativ, nitrazepam, ‎pe lângă loperamidă.
‎Asta le dădea celor care stăteau la noi.
‎Mai bine continuăm dimineață.
‎Mulțumesc, dră Leclerc.
‎Noapte bună, măicuță!
‎Ai tot ce-ți trebuie? ‎Să pun să ți se mai aducă ceva?
‎Îl am pe Dumnezeu, inspectore Tuli. ‎Nu-mi trebuie mai mult.
‎ȘAPTE ANI MAI TÂRZIU
‎Ajutor!
‎Ce vrei să-ți spun? M-ai trădat.
‎Eu te-am trădat?
‎Da, tu.
‎Le-ai dat răspunsuri. M-ai trădat.
‎Am venit să-mi iau adio, Charles. ‎Nu ne vom mai vedea niciodată.
‎S-au învoit să mă trimită acasă. Să mor.
‎Mă duc acasă să mor.
‎Nici acum n-ai strop de milă.
‎Am știut dintotdeauna asta, dar… ‎m-am mințit că nu e așa.
‎E în pântecul meu…
‎Cancer.
‎Acolo unde speram să port un copil.
‎Un copil?
‎Măicuțele îmi spun ‎că trebuie să iert… totul.
‎Pe tine. Pe mine.
‎Și…
‎ai iertat?
‎Nu încă.
‎Mă străduiesc.
‎N-ai nicio îndoială ‎în privința faptelor tale?
‎A faptelor noastre?
‎Sau încă te socotești… învingător, cumva?
‎Să-ți spun ce o să se întâmple!
‎Indienii o să-mi dea drumul… ‎și o să fiu liber ca pasărea cerului.
‎Da… Sunt convinsă de asta.
‎Îngâmfarea ta e îndeajuns de puternică ‎pentru a înfrânge orice.
‎Vei fi liber.
‎Și eu voi fi în Québec.
‎Îngropată.
‎O proastă…
‎neînsemnată…
‎moartă…
‎din Québec.
‎Moira Callaghan i-a dat de urmă la Paris…
‎21 IULIE 1997
‎MAI MULTE CADAVRE
‎…și îi ia primul interviu „Șarpelui”.
‎Pe când Sobhraj era închis în India,
‎autoritățile au demarat procedurile ‎de extrădare în Thailanda
‎imediat după executarea sentinței.
‎În Thailanda, ‎îl așteaptă pedeapsa capitală.
‎Dar, cu doar o lună înainte de liberare, ‎Sobhraj a izbutit să scape din nou.
‎A fost liber preț de 22 de zile ‎până să se predea organelor legii.
‎A fost condamnat la încă zece ani ‎de închisoare la Delhi,
‎înainte de a fi acordată extrădarea.
‎La momentul eliberării, ‎după cum bine a calculat,
‎crimele din Thailanda s-au prescris, ‎iar mandatul de arestare a expirat.
‎În februarie 1997, Charles Sobhraj, ‎cel mai faimos ucigaș din Asia,
‎a dobândit pașaport francez ‎și a devenit din nou om liber.
‎- Dle Sobhraj. ‎- Doamnă.
‎- Începem? ‎- Desigur.
‎ATENA, GRECIA
‎ANGELA KANE ‎SUA
‎PENTRU COLECȚIA TA. ‎SPER CĂ-ȚI MERGE BINE. ANGELA.
‎Ești un om periculos?
‎Întrebarea e dacă sunt vinovat de crimă.
‎Și ești?
‎Instanțele s-au pronunțat că… nu.
‎M-am confruntat cu procese, cu acuzații.
‎Instanțele s-au pronunțat.
‎Nu mi-ai răspuns la întrebare, nu?
‎Acesta este răspunsul meu.
‎Unii ar spune că ai scăpat basma curată.
‎Așa s-a scris în revista ‎Time.
‎Poate că e adevărat.
‎Până la urmă, ‎de-acum nu mai pot fi judecat
‎nicăieri în lume.
‎Jigodia!
‎Bravo, iubitule! A fost perfect.
‎Mulțumesc, Juliette.
‎ȘASE ANI MAI TÂRZIU ‎KATHMANDU, NEPAL
‎TERMINALUL INTERNAȚIONAL
‎BINE AȚI VENIT LA KATHMANDU, NEPAL
‎Bună ziua, dle Sobhraj. ‎Am venit, cum ați cerut. Fac poza?
‎Prietene, mulțumesc că ai venit.
‎Bine.
‎- Stai! Mai fă una! ‎- Bine.
‎Să știe bine unde mă aflu.
‎Domnule, priviți!
‎CHARLES SOBHRAJ REVINE LA KATHMANDU
‎SUSPECT DE DOUĂ OMORURI SENZAȚIONALE
‎E o neînțelegere. ‎Vedeți? Nu opun rezistență.
‎Pozele sunt vechi, ‎dar îmi amintesc cadavrele…
‎de parcă le-aș fi văzut în zori.
‎E groaznic, dar te asigur, inspectore, ‎că nu eram aici în 1975.
‎N-am mai călcat până acum ‎în țara dumitale.
‎Îmi amintesc că am vorbit cu tine. ‎Și cu tovarășa ta.
‎Cum se numeau ‎cei doi suspecți, inspectore?
‎Numele de pe pașapoarte ‎erau Bloem și Dekker.
‎Dar, vezi dumneata… ‎numele meu este Charles Sobhraj.
‎Inspectore, apreciez ‎compasiunea și sârguința dumitale,
‎dar nu mă poți reține prea mult.
‎Nu fără dovezi.
‎SOBHRAJ, CHARLES ‎CETĂȚENIE FRANCEZĂ
‎INSULA DE NORD, NOUA ZEELANDĂ
‎- Nu-i nimic, o să… ‎- Bine.
‎SEDIUL ONU, NEW YORK
‎- Herman Knippenberg. ‎- Herman? Sunt Angela.
‎Bună, Angela!
‎Ce face Vanessa?
‎- E bine, mulțumesc. ‎- Citește-ți e-mailurile, Herman.
‎O clipă!
‎S-a întâmplat ceva?
‎Gata.
‎ȘARPELE ARESTAT LA KATHMANDU ‎NEAGĂ CRIMELE DIN 1975.
‎- De unde e articolul? ‎- ‎Din ‎Post.
‎- ‎Washington Post? ‎- Nu, Herman.‎ Bangkok Post.
‎- Ce naiba face? ‎- Mă gândeam că tu ar trebui să știi.
‎Nu s-a mai vorbit și nu s-a mai scris ‎despre el de ani buni.
‎- Nu-i pică bine unui tip așa orgolios. ‎- S-a lăsat prins.
‎Două lucruri îi fac plăcere.
‎Celebritatea…
‎Așa că face giumbușlucul ăsta ‎ca să-i fie amintit numele.
‎Vrei să te întreb ‎care e celălalt lucru, nu?
‎- Care este? ‎- Îi place să scape.
‎- Thapa. ‎- Mă numesc Herman Knippenberg.
‎N-am timp să explic, ‎dar mă interesează bărbatul
‎pe care îl țineți în arest. Vă pot ajuta.
‎Da, dle Knippenberg. Știu cine este. ‎L-am întâlnit când a mai fost în Nepal.
‎- Vă rog, trebuie să trageți de timp! ‎- Nu am temei să-l rețin.
‎Spune că nu avem probe și așa este. ‎Nu am nicio dovadă.
‎- Îmi pare rău. ‎- Ascultați…
‎Trebuie să-l rețineți. ‎Vă rog! Faceți tot ce se poate.
‎MANEVRAȚI CU GRIJĂ ‎FRAGIL
‎NOUA ZEELANDĂ
‎DRA MARIE-ANDRÉE LECLERC
‎Am ajuns la Kathmandu ‎pe la 3 după-amiaza.
‎Ne-am cazat ‎la hotelul Royal Annapurna.
‎A dat numele olandezului, Bloem.
‎Și m-a pus să dau numele fetei, Dekker.
‎Am cunoscut un cuplu de turiști.
‎Un canadian și o americancă. ‎Nu-mi amintesc numele lor.
‎Dar, la 22 decembrie, Alain și Ajay ‎i-au dus la o plimbare, la munte.
‎Tinerii s-au întors?
‎Nu.
‎Erau oaspeții noștri. ‎Ne tratăm musafirii cu respect.
‎- Și eu sunt oaspete. ‎- Ești deținut.
‎Doar dacă mă pui sub acuzare.
‎Îmi veți pune cătușele sau…
‎pot pleca?
‎Întocmai. Am informații cruciale. ‎Vi le voi trimite prin fax.
‎Dar trimiteți-le poliției din Kathmandu! ‎Pentru inspectorul-șef Thapa.
‎Da, imediat.
‎AM RĂMAS TOȚI LA KATHMANDU.
‎…AM ZBURAT ÎN NEPAL CU CHARLES SOBHRAJ.
‎Agent! Reține-l imediat pe acel bărbat! ‎Nu-l lăsa să plece!
‎Domnule, stai! Nu mișca!
‎Domnule Sobhraj!
‎Am aici declarația complicei tale… ‎dra Leclerc.
‎A fost aici în 1975, împreună cu tine.
‎De unde ai asta?
‎Nu-s singurul care nu te-a dat uitării.
‎Knippenberg.
‎- Alo? ‎- Dle Knippenberg.
‎- L-ai reținut, dle inspector-șef? ‎-‎ Da. Îl ducem acum în arest.
‎Motivele pentru care Charles Sobhraj ‎s-a întors în Nepal în 2003
‎pot fi doar presupuse ‎și sunt cunoscute doar de acesta.
‎În noiembrie 2004 a fost condamnat ‎la închisoare pe viață
‎pentru uciderea lui Connie-Jo Bronzich, ‎în decembrie 1975.
‎Sobhraj a făcut apel fără succes ‎în două rânduri.
‎Comitetul pentru Drepturile Omului al ONU ‎a opinat în 2010
‎că nu a avut parte de un proces echitabil.
‎În 2014, pentru omorul ‎lui Laurent Carriere,
‎în decembrie 1975, ‎a mai fost condamnat 20 de ani.
‎Sobhraj nu a atacat sentința.
‎În decembrie 2020 era încă închis ‎în Kathmandu.
‎Deși poliția thailandeză a emis ‎mandat de arestare în 1976,
‎Sobhraj nu s-a mai întors în Thailanda ‎și nu a fost judecat local.
‎În lipsa unui verdict de vinovăție, ‎Sobhraj e presupus nevinovat.
‎Marie-Andrée Leclerc a murit de cancer ‎acasă, în Québec, Canada, în 1984.
‎După o apariție în Germania, ‎la finele anului 1976,
‎Ajay Chowdhury nu a mai fost văzut.
‎Nadine și Remi Gires s-au stabilit ‎în Thailanda, dar au divorțat.
‎Nadine e managerul unui complex hotelier ‎din sudul țării.
‎Remi s-a retras în nord, ‎unde cultivă fructe tropicale,
‎pe care le vinde la piață.
‎Paul Siemons s-a pensionat în 1979 ‎din Ministerul Afacerilor Externe belgian,
‎după mulți ani în care a reprezentat ‎interesele țării sale.
‎S-a stins din viață în 2004.
‎Dominique Renelleau încă trăiește ‎în orașul său de baștină din Franța.
‎E însurat, copiii lui sunt adulți acum ‎și rămâne pasionat de călătorii.
‎Sompol Suthimai s-a pensionat ‎din Interpol în 1991,
‎cu gradul de chestor principal.
‎Își petrece în prezent timpul ‎în Thailanda și în Franța.
‎Herman și Angela au plecat din Thailanda ‎în 1977.
‎S-au despărțit în 1989 ‎și amândoi s-au recăsătorit.
‎Angela a lucrat mulți ani, cu succes, ‎la Organizația Națiunilor Unite
‎și s-a pensionat în 2015 ‎din funcția de subsecretar general.
‎Herman și-a continuat cariera diplomatică ‎în diferite colțuri ale lumii.
‎Deși în prezent pensionat, ‎are grijă ca dosarele sale
‎despre Charles Sobhraj ‎să rămână catalogate, la zi și accesibile.
‎Dedicat tinerilor cutezători ‎care au pornit în lume cu visuri mari.
‎Dar care nu s-au mai întors acasă.
‎Subtitrarea: Irina Para