EN ORIGINALSERIE FRÅN NETFLIX
BERÄTTELSEN ÄR INSPIRERAD AV VERKLIGA HÄNDELSER.
NÅGRA NAMN OCH DETALJER HAR ÄNDRATS
AV DRAMATISKA SKÄL
OCH AV HÄNSYN TILL OFFREN OCH DERAS FAMILJER.
ALL DIALOG ÄR PÅHITTAD.
28 JUNI 1976 INDIEN
-Bodde du i Saigon? -Ja.
Jag såg ständigt vad bomber och kulor gjorde mot människokroppar.
Det är avskyvärt.
Den som säljer vapen
borde få dem riktade mot sin egen familj.
Och se vad de tyckte.
Därför är det så viktigt att resa.
Man lär sig vänlighet och humanitet.
Du hade ingen anledning att hjälpa mig, Daniel, men du gjorde det.
Vilken tur att vi träffade dig, Luc.
Vänta tills du får träffa de andra.
OLJA POLITIK
De kan göra kopior och anteckna vad de vill,
men ingen av dem vill göra nåt.
Jag tar hit FBI och ni klagar ändå.
Jag vet att de bevakar sina egna intressen,
-Jag vet att de är försiktiga... -Redland.
...men vad bidrar de faktiskt med?
Det här är Ethan Meir,
en vatten-ingenjör som hittades förgiftad på hotellrummet i Varanasi.
Vi hittade hans pass i deras gamla lägenhet,
han finns hos den indiska polisen i ett bårhus i Varanasi som olöst dödsfall.
Skål. Kul att träffas, Luc. Bra ställe.
-Kom, Luc. Vi dansar. -Kom igen. Dansa med dem.
Du vet inte vilken tur du har. De skulle aldrig vilja dansa med mig, eller hur?
-Kom nu. -Kör hårt.
Kom.
De hittar inte Gores dokument.
De letar på fel ställe.
Det där är "Offer." David Alan Gore finns under "Icke-dödligt."
Men de borde stanna och undersöka de andra amerikanarna.
Även Teresa Knowlton och Connie-Jo Bronzich.
De är inte säkra. Vad är det som säger att Connie-Jo Bronzich är ett av hans offer?
Hur många fler av de här idioterna måste vi umgås med?
Jag hatar också det här stället.
Men tänk på att vi inte har Ajay
för att ordna nya pass och resecheckar.
Så om du vill att vi lämnar Indien, behöver vi dem.
Herman, ingen av oss är polis, så vi måste lyssna på polisen.
De behöver mer än en tändsticksask och en tidning att gå på.
Gilbert, får jag presentera mr Akash Singh,
konsulär attaché på Nepals ambassad.
Han har varit vänlig att ta med vissa uppgifter.
Där finns en obduktionsrapport och en polisrapport från Nepal.
Obduktionsrapporten beskriver vad den unga kvinnan,
som de inte tror att Charles Sobhraj dödade, fick utstå.
Connie-Jo Bronzich.
Det är helt jävla värdelöst.
Vad sa jag när ni plockade upp honom?
Att ta reda på var han varit.
Det är för många stämplar, det finns inte mer plats.
Jag kan inte använda det. Var är hans resecheckar?
Polisrapporten beskriver ett förhör som gjordes med ett utländskt par
vars utseende stämmer överens med Charles Sobhraj och Marie-Andrée Leclerc
och som uppgav namnen Willem Bloem och Helena Dekker.
Mina två holländare, där allt började! Hur mycket mer bevis behöver de?
Han andas knappt!
Vad är det för fel på honom?
Vad gör vi?
Jag ska kanske ta er till polisen och berätta hur du drogade dem.
Men det gjorde jag inte!
Jo, det gjorde du.
Ni verkar upptagna med det som har hänt,
snarare än med det som kommer att hända, vilket är att denne man,
Sobhraj, kommer att döda tills han blir fast.
Så, ta fast honom!
EN DAG SENARE DELHI, INDIEN
Han andades inte när ni tog honom till hans hotell.
Det sa Linnea.
Att han var död. Var han det?
Det var poliser på killens hotell.
Det säger de.
Vad i helvete hände, Monique?
RESECHECKAR
Jag vill lösa in allihop, tack.
Tack, miss Fernandez.
Daniel sa aldrig nåt om att nån skulle dödas, Monique.
Ingen har dödats. Ingen är död.
Tror du Daniel är en idiot?
Jag har gjort så med honom många gånger
och ingen har dött. Aldrig.
Han är expert, fattar du?
Vad är du?
En luffare som har turen att få en chans av honom.
Han ger dig husrum och du ifrågasätter honom?
Jag är ledsen, Monique.
Jag måste ringa ett samtal.
-Utlandssamtal. -Ja, Quebec, Kanada.
Kopplar fram samtal från Delhi.
Hallå? Marie-Andrée?
Jag trodde du var i Paris, Marie, och skaffade barn.
-Mamma, snälla. -Och nu är du i Delhi?
Det står om dig i alla tidningar.
Det är inte sant.
Jag är oskyldig.
Det var han. Alltihop.
Jag måste hem.
Nu vill hon komma hem!
Jag har inget pass, inga pengar...
Ni måste hjälpa mig.
Men hur då, Marie-Andrée?
Marie-Andrée?
Nej, nej.
Var är Jean?
Var är din väska?
Han tog den.
Va?
Var var du då han tog den?
-Gav han sig på dig? -Nej.
Jag blev distraherad.
Distraherad? Vad gjorde du?
Det är inte mitt fel att du anlitar knarkare och tjuvar.
Ringen.
Monique.
Vem ska du nu ge den till?
En pantbank. Vi behöver pengar nu.
Pengar till droger?
Ta den.
Den är väl gjord av tenn och glas.
Nejdå. Det är en safir med diamanter, på en ring av platina.
De där passen var vår väg härifrån
men du har sabbat allting!
Varför är jag förvånad.
Du är mitt största misstag, Marie.
En hopplös liten Quebec-tjej som jag gjorde vacker ett tag.
Men det är du inte. Du är en missfoster.
Du är ingenting.
Det är sant...
Jag är allt det där.
Men jag vet i alla fall vad jag är.
Men du, Charles?
Mästerskurken.
Den internationelle ädelstens-handlaren.
Han pratar och pratar om frihet,
hur hans liv är nån sorts seger över världen.
Det är ett skämt!
Se på oss.
Se på oss alla.
VI är fem som delar ett rum eller sover i en jävla bil!
Hela han är en lögn.
Förutom det här:
han är en mammas pojke, vars mor föraktar honom!
-Ut! -En pojke som inte var önskad av nån
-förutom... -Håll käften!
...patetiska dumskallar som jag.
Så nu då?
Jag brukade längta efter att ha ditt barn i mig.
Men om det föddes nu...
...skulle jag krossa skallen på det inför dig.
EN VECKA SENARE
EFTERLYST CHARLES SOBHRAJ
GOA, INDIEN
Mr John! Telefon.
-Hallå? -Mr John, vice polisintendent Tuli
från New Delhis kriminalpolis.
Ni lämnade ett meddelande.
Hallå? Vill ni anmäla ett brott? Droger? Rån?
Ödsla inte min tid, sir.
Varför vill ni bli uppringd om ni inget har att säga?
En man dog.
Den här mannen är inte som ni och jag.
Han är nåt helt annat.
-Han är kriminell. -Självklart, jag vet, jag...
Jag menar bara att det skrämmer mig...
...när jag tänker på alla brott han begått då han varit fri
och hur mycket värre det lär bli nu när snaran dras åt.
Jag respekterar ert engagemang i det här fallet,
men denne brottsling är inte längre ert ansvar.
Faktum är att min chef, general Chaikamdee,
begär att ni överlämnar allt ert material till oss.
-Interpol tar nu över... -Men det är mitt material.
Jag har satt ihop det här fallet när ingen annan brydde sig.
Om ni inte går med på det, går han till er ambassadör.
Han kommer att skicka hem mig.
Hur mycket hjälp för oss är ni då i Holland?
Okej. Be era män komma hem till mig klockan 07.00 i morgon.
Jag lägger allt i lådor åt er.
Varför så bråttom? Han kommer inte förrän i morgon.
Jag vet, men jag har en idé.
Jag kan väl inte bara lämna över allt?
Vad händer? Det är vår sista kväll. Jag lagar mat.
Om Herman ger bort sitt dyrbara material,
gör han det inte utan att ta kopior.
Vi får nog plats med det i båda bilarna.
NÄRMA ER INTE DENNE MAN HAN ÄR FARLIG
EFTERLYST CHARLES SOBHRAJ
DELHI, INDIEN
Det är... perfekt.
Jag vet inte hur många det är, men de är mer än 30.
Alla deras värdesaker, deras pass, pengar...
...allt det i bara en väska som bara ett par har hand om:
deras lärare och hans fru.
Vi hinner kanske med sevärdheterna.
Som om världen bestämt sig.
Den vände sig till mig och sa:
"De är era. Ta dem."
Trettio i ett svep? Vad häftigt!
Alltså, den franske killen...
Om jag säger att det lyckas, blir det så.
Mr Knippenberg?
Han är inte här, men han lämnade de här och hälsar.
-Tack. -Sir.
Ha en bra resa hem till Frankrike, mr Gires.
Tack.
Ring mig först av alla när de har tagit fast honom.
Nadine, jag...
Jag tänkte bara...
Se det som en avskedspresent.
Det är din rapport.
Herman, verkligen?
Ja, den kanske kommer till användning i Frankrike.
Om jag inte hade träffat dig...
Jag vill inte säga adjö.
Hon har rätt. Vi kommer att sakna er båda.
Har ni sett?
De nya hyresgästerna i Alains och Moniques lägenhet.
Det ordnar sig. Livet går vidare.
Det blir konstigt att inte ha dem här. Som om våra barn lämnat hemmet.
VI kan väl köra ut till kusten i helgen?
Komma bort från stan?
Det vore bra för oss.
Ja, kanske det.
Men jag tror jag borde stanna i Bangkok.
Jag kanske behövs.
Överste Sompol sa väl att det inte längre var ditt ansvar?
Då kan vi åka till stranden, eller hur?
-Varför säger du så? -Jag menade bara att du får...
Får vadå?
Får dricka cocktails på stranden
när Charles Sobhraj fortfarande går lös?
Och om han aldrig blir fast?
Kan vi då aldrig åka till nåt trevligt ställe?
Men han...
Han kommer att åka fast.
Dessutom är det väl tillräckligt trevligt här?
Det beror på sällskapet.
Jag behöver en drink till. Vill du ha?
Jag åker nog och hälsar på mina föräldrar.
-I Tyskland? -Det är så länge sen.
Och som du säger...
...du är väldigt upptagen.
Javisst.
AGRA, INDIEN
Jaså? Din fru är inte bättre? Men det blir Taj Mahal idag.
-Vad trist för henne. -Ja, men hon är väldigt sjuk.
Ja, ni vet ju, det är ju det vanliga
för alla som reser runt i Indien.
Det kan förstöra allt det magiska.
Vad gör du för att skydda dig själv?
Skala all frukt, undvik is och kött.
Men jag tar också ett antibakteriellt läkemedel.
Jag fick det rekommenderat av en biokemist i Teheran.
Jag förstår.
Ska jag skaffa lite åt er?
Javisst.
GOA, INDIEN
Han höll en kvinna bunden på hotell Ashoka i tre dagar
när han grävde ett hål genom golvet och rånade juvelerarbutiken där under.
Har Daniel ett blindtarmsärr?
Kanske.
Efter att han gripits och fängslats, fejkade han blindtarmsinflammation.
Han fick organet avlägsnat
och försvann då han var på sjukhuset.
Har du träffat kvinnan som han reser med nu?
Monique.
Hon är väl fransk-kanadensiska?
Hur vet ni allt detta?
För att de jagas av andra än New Delhis kriminalpolis
och på andra ställen än i Indien.
Internationella arresteringsorder utfärdade av Interpol i Bangkok.
Så han är intressant?
Det kan man säga.
Om jag berättar vad jag vet...
...hjälper ni mig då?
Att få hem mig?
Jag har inte varit hemma på länge.
TA HAND OM DIG, ANGELA
Första dagen i Indien
tar jag en före maten och två innan jag ska sova.
Sedan en varje morgon.
-Daniel, stannar du på middag? -Självklart.
En före middagen, två innan man ska sova.
-Tack. -Tack, Daniel.
Visa mig.
Jag... sköt nästan min fru med den.
Fy fan. Vi har alla varit med om det.
Herman, du skulle må bättre om du inte tänkte så mycket.
Som du, menar du?
Lyckliga Paul.
-Du är fin. Din fru är vacker. -Inte just nu...
Ni borde ligga och knulla på ängarna i bergen
och uppfostra små Träsko-Pellar,
inte sitta på ett ställe som det här...
...och undra om hon kommer tillbaka.
Hon kommer tillbaka.
Hon har åkt till sin mor, men...
...hon kommer tillbaka.
Hon är snart tillbaka.
Även om hon inte är det...
...så är det här Bangkok, Knippenberg.
-Det är bara fint, min vän. -Herregud, Laver, lägg av.
Du hörde honom. Kom igen.
Mår du inte bättre ännu?
Jag börjar bli orolig.
Ska vi gå upp? Kom, jag hjälper dig.
Erica?
Kan ni hämta lite vatten?
Daniel!
Erica!
-Vad hände? -Jag vet inte. Hon föll till marken.
-Hennes mage. Nåt är fel. -Ta det lugnt.
-Tar hon nån annan medicin? -Inte vad jag vet.
Hämta lite vatten.
Kinin, kanske? Mot malaria?
Hämta en läkare. Vi behöver en läkare.
Han är en liten enkel bedragare.
En lättsinnig gatubuse.
Han är inte värd ett grått hår på ditt huvud!
-Sobhraj? -Ja, den jävla Sobhraj.
Fan ta honom!
Fan också, polisen. Är de här för oss?
Vi måste härifrån.
Okej.
POLIS
Kom, låt dem inte komma undan.
-Gör något, någon. -Vad gav han oss?
Det var medicin.
Kalla på polisen.
Jag har inte med det att göra!
Vi har inte gjort nåt, din jävel!
Jag förstår din rädsla.
-Lugn, det var medicin. -Ring polisen.
Min vän, javisst, ring polisen. Men ring först en ambulans.
Karl! Kalla på en ambulans!
Kalla på polisen!
Miss Leclerc. Mitt namn är Tuli.
Om mr Sobhraj inte är här, snälla...
Släpp mig!
...var jag kan få tag i honom?
Daniel, vart ska du?
Stanna där.
Han har min väska.
Känner ni inte igen mig?
Mr Sobhraj.
Ja. Hallå?
Nej.
Nej, översten, ni stör inte alls.
Vad?
Fler än 30 tyska ingenjörsstudenter.
På en gång. Mannen verkar ha förlorat förståndet.
Överste Sompol på Interpol har försäkrat mig att thailändarna
gör allt i sin makt för att igenom utlämningen.
-Är vi klara? -Ja, sir.
Ambassadören?
Jag vet att hela den här affären har varit en prövning för er, men...
...jag hoppas att ni nu kan meddela de mördade holländarnas familjer
att rättvisa har skipats.
God morgon, mina herrar.
Nej, mr Knippenberg...
...jag vill att mr De Jongh för mötesanteckningarna nu.
Mr De Jongh.
Ska vi sätta igång, då?
ETT ÅR SENARE DELHI
Han åtalas för att ha förgiftat och rånat
fler än 30 tyska turister på en gång.
Men New Delhis kriminalpolis har efterlyst mr Sobhraj
sedan han rånade Ashoka Hotel och hans beryktade flykt.
Tack för att jag fick detta tillfälle, sir.
-Nöjet är på vår sida. -Tack.
Jag har gjort allt det som indierna anklagat mig för. Jag har erkänt.
Jag rånade Ashoka Hotel på ädelstenar för en miljon rupier,
sen drogade jag fängelsevakterna och flydde,
medan hela Indien firade det hela.
Har ni övertalat de indiska myndigheterna att jag ska utlämnas till Bangkok?
Nej.
Ni förstår, i Indien...
...älskar de mig.
Men ni begick mord i Indien.
En fransman, i juni.
Jag är anklagad, men jag förnekar det.
Ni begick mord i januari också.
Det finns inga bevis för det.
En israelisk medborgare, Ethan Meir,
hittades död av en överdos på sitt hotell i Varanasi.
Hur fick ni tag i det här?
Hans pass hittades i er lägenhet.
Det är den lille holländaren, eller hur? Mr Knippenberg.
Hälsa honom att jag vill träffa honom.
Det kanske ni får göra.
Vi är mycket tålmodiga.
Så snart ert straff här är avtjänat,
kommer jag och tar er med hem.
Indierna anser sig har förtur på honom.
De kommer nog att hålla honom kvar länge.
Och vi kommer att vänta.
Så snart han avtjänat sitt straff i Indien,
kommer han att ställas till svars i Thailand.
Jag tog med en present från Indien.
-I stället för en fånge? -Ja.
Det tog miss Leclerc två dagar...
MARIE-ANDRÉ LECLERCS VITTNESMÅL FRÅN DELHIPOLISEN
...men hon lovade inspektör Tuli att hon inte missat nåt.
-Kan jag läsa det nu? -Det behövs inte.
Jag har gjort en kopia åt er. Tillsammans med alla de andra.
De andra?
Kopiorna ni tog av ert material
innan ni överlämnade dem till oss.
-Hur visste ni det? -Av erfarenhet, mr Knippenberg.
Jag föddes i Saint Charles, Quebec, Kanada...
...den 26:e juli 1945.
Jag har tre systrar och två bröder.
Båda mina föräldrar är kanadensare.
Han sa att han hade en thailändsk väninna som ägde en juvelerarbutik...
...och att hon hjälpte honom med kontakter i ädelstens-branschen.
Han presenterade mig för alla andra som sin fru...
...men bad mig säga till henne att jag var hans sekreterare...
...och jag gick med på det.
I Bangkok
köper alla som har dysenteri Kaopectate.
Alain, eller... Charles...
...brukade blanda lugnande Mogadon med vatten
och kombinera det med Kaopectate...
...och ge det till folk som bodde hos oss.
Jag tror att vi fortsätter i morgon.
Tack, miss Leclerc.
God natt, syster.
Har ni det bra?
Ska jag hämta nåt åt er?
Jag har Gud, inspektör Tuli.
Det är allt jag behöver.
SJU ÅR SENARE
Hjälp mig!
Vad ska jag säga? Du förrådde mig?
Jag förrådde dig? Jag?
Ja. Du.
Du besvarade deras frågor. Du förrådde mig.
Jag vill säga adjö, Charles.
Vi kommer aldrig mer att ses.
De har gått med på att skicka hem mig.
För att dö.
Jag åker hem för att dö.
Du saknar barmhärtighet, även nu.
Jag visste alltid det, men...
...jag intalade mig motsatsen.
Den är i min livmoder...
...cancern.
Där jag en gång hoppades att jag skulle ha ett barn.
Ett barn?
Systrarna säger till mig att jag måste förlåta... allt.
Dig. Mig.
Så...
...gör du det?
Inte ännu.
Jag försöker.
Ifrågasätter du ens det du gjorde?
Det vi gjorde?
Eller sitter du fortfarande här och tror att du...
...på nåt sätt vunnit?
Jag ska berätta vad som händer.
Indierna kommer att släppa ut mig...
...och jag blir fri igen.
Jag är säker på det.
Din fåfänga är tillräckligt stark för att övervinna allt.
Du kommer att bli fri.
Och jag är tillbaka i Quebec.
Under jorden.
En korkad...
...liten...
...död...
...Quebec-flicka.
I kväll hittar Moira Callaghan honom i Paris...
21 JULI 1997 PARIS, FRANKRIKE
FLER KROPPAR KOPPLADE TILL MORDGÅTA
...för den första TV-intervjun med mannen som kallas "The Serpent."
Medan Sobhraj satt i fängelse i Indien,
sökte myndigheterna få honom utlämnad till Thailand
så snart hans straff hade avtjänats.
I Thailand hade han fått dödsstraff.
Men bara en månad innan frigivningen,
lyckades Sobhraj fly ännu en gång.
Han var fri i 22 dagar
innan han gav sig till myndigheterna.
Den indiska domstolen dömde honom till ytterligare tio års fängelse i Delhi
innan någon utlämning kunde beviljas.
Vid tiden för hans frigivning, såsom han hade räknat ut,
hade preskriptionstiden för mord gått ut
och därmed, arresteringsordern.
I februari 1997 fick Charles Sobhraj, Asiens värsta mördare,
ett nytt franskt pass
och återvände för att leva som en fri man.
-Mr Sobhraj. -Madame.
-Är ni redo? -Självklart.
ATEN, GREKLAND
ETT FÖR DIN SAMLING HOPPAS DU MÅR BRA. ANGELA.
Är ni en farlig man?
Frågan är för det första om jag begått mord.
Har ni det?
Domstolen har beslutat att... nej.
Jag har ställts inför rätta. Jag har anklagats.
Och domstolen har beslutat.
Det besvarar väl inte min fråga?
Det är mitt svar.
Det finns de som säger att ni kom undan.
Det var vad Time Magazine sa.
Det är kanske sant.
Nu kan jag inte åtalas...
...någonstans i världen.
Jävla svin.
Bravo, älskling. Det var perfekt.
Tack, Juliette.
SEX ÅR SENARE KATMANDU, NEPAL.
INTERNATIONELL TERMINAL
VÄLKOMMEN TILL KATMANDU, NEPAL
God dag, mr Sobhraj.
Jag är här som ni bad om. Får jag ta en bild?
Tack för att ni kom, min vän.
Okej.
-Vänta! Ta en till. -Okej.
Så att de säkert vet var jag är.
Sir, ni borde se det här.
CHARLES SOBHRAJ ÅTERVÄNDER TILL KATMANDU
MISSTÄNKT EFTERLYST I HISTORISKT DUBBELMORD
Det är ett missförstånd.
Men ser ni? Jag följer lugnt med.
De är gamla,
men mitt minne av att se dem?
Som om det hände i morse.
Det är fruktansvärt, men jag försäkrar er, inspektören,
jag var inte här 1975.
Jag har aldrig varit i ert land i hela mitt liv.
Jag minns att jag talade med er.
Med er och er följeslagare.
Vad hette de två misstänkta, inspektören?
Det stod Bloem och Dekker i de pass ni använde.
Men, ni förstår...
...jag heter Charles Sobhraj.
Inspektören, jag uppskattar er medkänsla och er plikttrohet,
men ni kan inte hålla mig kvar.
Inte utan bevis.
SOBHRAJ, CHARLES FRANSMAN
NORDÖN, NYA ZEELAND
-Det är okej, jag... -Okej.
FN-HUSET, NEW YORK
-Herman Knippenberg. -Herman? Det är Angela.
Hej, Angela.
Hur mår Vanessa?
Hon mår bra, tack.
Öppna din e-post, Herman.
Ett ögonblick.
Är allt okej?
Visst.
SERPENT ARRESTERAD I KATMANDU
SOBHRAJ FÖRNEKAR MORD 1975. SÄGER ATT HAN ÄR FÖRSTA GÅNGEN I NEPAL.
-Var står det? -I The Post.
Vadå, Washington Post?
Nej, Herman. Bangkok Post.
Vad i helvete gör han?
Om nån vet det är det du, trodde jag.
Ingen har sagt nåt eller skrivit nåt om honom på åratal.
Någon så fåfäng måste hata det.
Han såg till att bli fast med flit.
Han njuter av två saker.
Att vara ökänd...
Så han kör med ett sånt här trick och världen minns hans namn.
Du vill väl att jag frågar dig vad det andra är?
Vad är det?
Han gillar att fly.
-Thapa. -Mitt namn är Herman Knippenberg.
Jag hinner inte förklara,
men jag är intresserad av mannen
ni nu har i ert förvar. Jag kan nog hjälpa er.
Ja, mr Knippenberg. Jag vet vem han är.
Jag träffade honom när han sist var i Nepal.
-Lyssna. Ni måste hålla honom kvar. -Det kan jag inte.
Han säger att vi inte har nåt på honom och han har rätt. Jag har inga bevis.
-Tyvärr. -Men...
...ni måste hålla honom kvar.
Jag ber er. Gör allt ni kan.
FÖRSIKTIGT ÖMTÅLIGT
NYA ZEELAND
Vi kom till Katmandu vid tretiden på eftermiddagen.
Vi bodde på Royal Annapurna Grand Hotel.
Han kallade sig Bloem, som den holländske pojken.
Han fick mig att skriva in mig som Dekker, flickan.
Vi träffade ett par som reste ihop.
En kanadensisk pojke och en amerikansk flicka, jag minns inte deras namn.
Men den 22:a december...
...åkte Alain och Ajay med dem upp i bergen.
Kom den unge pojken och flickan tillbaka?
Nej.
Dessa människor var våra gäster. Vi hedrar våra gäster.
-Jag är er gäst. -Ni är min fånge.
Bara om ni åtalar mig.
Kommer jag att hållas fast fysiskt, eller...
...kan jag gå?
Ja, det stämmer.
Jag har avgörande information. Jag faxar över den nu,
men ni måste skicka den till Katmandus polis.
Ni måste se till att inspektör Thapa får den.
Ja, omedelbart.
VI BODDE I KATMANDU ALLIHOP
VITTNESMÅL- ...MED MIN POJKVÄN, CHARLES SOBHRAJ FLÖG TILL BEPAL
Konstapeln! Grip den där mannen genast. Låt honom inte gå iväg.
Ni, sir. Stopp där.
Mr Sobhraj.
Nedtecknat vittnesmål från er medbrottsling...
Miss Leclerc.
Hon var här 1975 med er.
Var hittade ni det här?
Jag verkar inte vara den ende som inte glömt er.
Knippenberg.
-Hallå? -Mr Knippenberg.
Har ni honom, inspektören?
Vi har honom. Vi tar honom i förvar nu.
Anledningen till Charles Sobhrajs beslut att återvända till Nepal 2003
kan man bara gissa och han vet bara själv.
I november 2004 dömdes han av domstolen i Nepal till livstids fängelse
för mordet på Connie Jo Bronzich i december 1975.
Sobhraj förlorade två överklaganden av domen.
2010 ansåg FN:s Människorätts-kommitté
att han inte hade fått en rättvis rättegång.
2014 fann domstolen i Nepal att Sobhraj mördat Laurent Carrière,
också i december 1975. Han fick 20 års fängelse till.
Sobhraj bestred inte domen.
I december 2020 satt han fortfarande i fängelse i Katmandu.
Trots att den thailändska polisen utfärdat en arresteringsorder 1976,
återvände Charles Sobhraj aldrig dit
och han har aldrig åtalats där.
Eftersom en fällande dom saknas, anses Sobhraj oskyldig.
Marie-Andrée Leclerc dog i cancer i hemmet i Quebec, Kanada, 1984.
Frånsett att ha iakttagits i Tyskland, sent 1976,
har Ajay Chowdhury aldrig blivit sedd igen.
Nadine och Remi Gires har återvänt till Thailand men är numera skilda.
Nadine driver ett strandhotell i landets södra del.
Remi bor norrut och odlar tropisk frukt
som han säljer på marknaden.
Paul Siemons pensionerades från den belgiska utrikesförvaltningen 1979
efter en lång karriär som representant för sitt land utomlands.
Han avled 2004.
Dominique Renelleau bor fortfarande hemma i Frankrike.
Han är gift, med vuxna barn och är en ivrig resenär.
Sompol Suthimai pensionerades från Interpol 1991
som generalmajor i polisen.
Han delar numera sin tid mellan Thailand och Frankrike.
Herman och Angela lämnade Thailand 1977.
De separerade 1989 och har båda gift om sig sen dess.
Angela arbetade framgångsrikt för FN under många år
tills hon pensionerades 2015 som biträdande generalsekreterare.
Herman fortsatte sin diplomatiska karriär med olika befattningar runt om i världen.
Trots att han är pensionerad, ser han till att hans material
om fallet Charles Sobhraj är ordnat, uppdaterat och öppet.
Tillägnad alla unga orädda som ger sig av med stora drömmar.
Men som aldrig återvände.
Undertexter: Per Wiklund