ФІЛЬМ ОСНОВАНИЙ НА РЕАЛЬНИХ ПОДІЯХ.
ДЕЯКІ ПОДРОБИЦІ ВИГАДАНІ.
МАЛЕНЬКА АМЕРИКА
ЗАРАЗ В ЕФІРІ: «ЗАКЛИНАЧКА ЛІФЧИКІВ»
НА ОСНОВІ РЕАЛЬНИХ ПОДІЙ
ІНЕС
НЬЮ-ЙОРК ТАЙМС
«БІЗНЕС»
ЗАКЛИНАЧКА ЛІФЧИКІВ З БРУКЛІНА
ІНЕС БРАУН ХОЧЕ, ЩОБ ЖІНКИ ТАНЦЮВАЛИ В ЇЇ МАГАЗИНІ
От чорт.
-Інес, клієнтка чекає. -Доброго ранку, Сінґ.
І скоро сезон весіль. Мені ніде це розмістити.
-Мені потрібне місце в підсобці. -Я заберу свої коробки.
-Теа! -Привіт.
Ти не принесла малюка?
Та я тікаю від малюка.
Я хочу познайомитися з малюком.
Мої цицьки в жахливому стані.
Ну, роздягайся, подивимося, що в нас там.
Дитина виссала мене досуха.
Раніше в мене були шикарні цицьки, а тепер…
Як називається собака з висячими вухами?
-Такса? -Цицьки, як вуха такси.
Ой геволт! Ну що ж.
По-перше, не можна надівати на нові цицьки старий одяг.
Викинь. Справді, викинь цю дурню.
-Добре. -Тобі потрібен пушап. Розмір 34E.
Е? Такого розміру немає. Це ти вигадала.
Я завжди носила D, мої цицьки здулися, як вони можуть збільшитися?
Леді, розмір визначається не так. Не вчи мене моєї роботи.
Заклиначка ліфчиків з Брукліна
у «Нью-Йорк таймс»!
-Тихо. Замовкни. -«Інес Браун хоче…»
Я не хочу, щоб усі знали.
Це не секрет, мамо. Це у «Нью-Йорк таймс».
Ти казала, що твоя подруга напише невелику статтю.
Ти не казала, що буде ціла сторінка.
Я не знала. Очевидно, вона це написала, бо знайома з тобою.
Ти знаєш, що я не люблю метушні. І в мене клієнтка.
Теа.
-Дам тобі безшовний. -Добре.
Мамо, в тебе буде значно більше клієнток.
Тобі потрібна вивіска. Потрібен власний магазин.
Це важливо. Ти станеш відомою.
Я не просила робити мене відомою.
Точно. Ти пів статті розповідаєш про Ханну.
Ну, я тут лише завдяки Ханні.
-Думаєш, вона це читала? -Дуже надіюся.
Ти Інес? Ти мала прийти о 07:00.
Вибачте, місіс Шановіц.
Я заплуталася в метро, я тут недавно…
Ямайка?
Ні, Беліз.
Я попросила допомоги в чоловіка, але…
Жінки не говорять з чоловіками.
Вивчай наші правила, бо не зможеш тут жити.
Це Довід.
Заходь. Твоє спізнення заразне.
Тепер я спізнююся. Я працюю в підвалі по буднях,
а ти переважно будеш тут. Працюватимеш по 12 годин.
Це Шіра, найстарша,
і Елкі.
Вони тобі допомагатимуть після школи.
-Це Ґіла. Не моя і неслухняна. -Бувай.
Тут усі живуть великими сім'ями.
-Ти приїхала з сім'єю? -Ні, я сама.
Це хазяйська спальня. Якщо двері зачинені, не заходь.
-Там може бути мій чоловік і… -Ми не говоримо з чоловіками.
Це складно.
Їжу з вулиці не приносити. Ми дотримуємося кашруту.
М'ясо і молоко завжди зберігаються окремо.
В окремому посуді. Рожевий – для м'яса. Синій, зелений – для молока.
Мій чоловік – дальтонік. Це проблема.
Мий посуд у різних раковинах.
Ти готуватимеш мені обід і допомагатимеш Елкі з вечерею.
У Довіда алергія на яйця. Його обсипає.
На столі інструкція, як його годувати.
Не запалюй плиту.
Це зроблять дівчата. Розігрій у мікрохвильовці.
-Мій солоденький, побачимося о 17:00. -Так, мем.
Прошу, називай мене Ханна.
Так, Ханно.
Гей.
Я зараз до вас підійду. Добре?
Ці будуть ідеальні.
-Я зараз підійду. -Добре.
Покажіть, що у нас там.
Обов'язково знімати футболку? Можете мене виміряти так?
Я не міряю, а дивлюся. Усе просто. Підніміть футболку, і я допоможу.
Я навіть не знаю, навіщо…
У мене не дуже гарне тіло, і я не ходжу на побачення.
Вам потрібен гарний ліфчик для себе, а не для когось іншого.
Піднімайте.
Дівчино, я цілими днями дивлюся на різні тіла. Знімай футболку.
-Усе гаразд. Ти в безпеці. -У мене жирна спина.
Це не має значення, дорогенька.
У тебе болить спина?
Так. Ліфчик врізається тут.
Так, бо сидить надто високо й не підтримує груди.
Груди падають, розумієш?
Так. Коли груди провисають, я почуваюся як куля.
Ніби я не маю форми.
Іди сюди. Твоя вага – це твоя вага, подруго.
Це не проблема. Проблема – ліфчик.
Сором тобі не допоможе.
Ти заслуговуєш почуватися чудово.
Вдихни. Порахуй до десяти.
Один, два, три, чотири, п'ять.
Шість, сім, вісім, дев'ять, десять!
Пляшечку не дам, ти щойно їв м'ясо.
Ти молодець!
Мама забула обід. Треба їй віднести.
Цей тобі не підійде, Юдит.
Я ж казала, що для цього ліфчика у тебе завеликі груди.
То знайди мені щось мереживне, щоб їх підтримати.
Це мій любий племінник. Бачиш, яке личко.
Інес, тобі щось треба?
Вибачте, що завадила. Я принесла вам обід.
Дякую. Поклади там. Ти мене врятувала.
Інес, скажи Юдит, що її груди завеликі для цієї маленької ганчірки.
Давай, скажи їй правду.
Мабуть, вона права.
Це в мене від батька.
Це не ліфчик. Це Бруклінський міст.
Накрийся.
Вона – болячка на тухесі.
Він завширшки як Іст-Рівер!
Вона носила DD, але в неї розмір 38F.
-Є розмір F? -Є навіть М.
Це інженерна конструкція.
Шістсот робітників будували його 14 років.
Як Ханна це робить? Усі ходять до неї.
Жінки Бобов, Ґер, Сатмар.
Я купую в неї білизну, а я Віжніц.
Добре, що вона не продає спідниці, інакше я розорилася б.
Я візьму цю.
Чудовий вибір.
-Покажіть, будь ласка, ту сукню. -Так.
Оцю? Гм?
Прошу.
Так.
Її я теж візьму.
Добре.
Хай Сара прийде до мене, але не завтра. У мене вихідний.
Не можу їх вигнати. Де Довід?
Спить.
З ним Елкі. Я принесла вам поїсти.
Дякую.
У мене всі ці роки був чоловік, а потрібна була жінка.
Я це розвішаю, а ви їжте.
-Так. -Дякую.
Тобі личить спідниця.
Дякую.
А ліфчик жахливий. Я бачу лінію крізь блузку.
Він старий. Я мало уваги приділяю ліфчикам.
А дарма. Іди сюди. Ми щось тобі підберемо.
Ні.
Не можна працювати на мене й носити поганий ліфчик.
Це основа.
-Дякую. -Якщо він сидить неправильно,
-неважливо, що ти надінеш зверху. -Ні, зачекайте.
Іди сюди. Це ненадовго.
Подивимося, що у нас там.
-У тебе 36Е. -Ви навіть не міряли.
Я виміряю очима.
Я носила С, але набрала трохи ваги.
Це нормально. Тіло змінюється. Ніхто не хоче цього визнавати.
Це дуже делікатна тема.
Коли я починала працювати, то думала, що жінкам потрібні ліфчики.
Але їм потрібно… Нам потрібно значно більше.
Ніхто не хоче відпускати минуле, але тіла змінюються.
Це природно. Особливо після пологів.
Я народила дівчат і думала, що це все.
Потім раптом у мене з'явився Довід, і з моїм тілом знову біда.
Ти побачиш, коли сама народиш.
Колись побачиш. Ти чудово обходишся з Довідом. Ти природжена мама.
Я вже маю дочку.
Їй два роки, вона в Белізі з моєю мамою.
Як її звати?
Прісцилла.
Усе було складно.
З батьком?
Мама сказала, що мені краще приїхати сюди
самій, а потім забрати її.
Боюся, вона мене забуде.
Ти її привезеш, як будеш готова.
Ти ще встигнеш провести час із дочкою.
Поміряй цей. Він буде кращий.
Цей?
Добре.
Я знала, що вам сподобається. Ви красуня.
«Білизна Інес».
Ні, сьогодні я не можу. Може, в середу?
-Записати номер? -Ні, я знаю, хто наступний.
-Передзвоніть по обіді. -Інес.
-Так, будь ласка. -Інес!
Проходьте, ви наступна. Я зараз підійду.
Ви наступна, добре?
Іду. Вибачте.
Вони вішають ліфчики на мої сукні.
Вибачте.
Ти не сказала мені про статтю.
Про тебе я теж згадала.
Попроси покупців не перекривати пожежний вихід.
І скажи, хай подумають про купівлю весільної сукні, шукаючи ліфчик.
Так.
Будь ласка, станьте з цього боку. Я підійду, коли зможу.
Я тут одна. Майте терпіння.
Цей тобі не підійде. Тобі треба підняти груди.
Цей добре підтримує.
Цей ліфчик дуже гарний. Щоб ти була весела і життєрадісна.
Неймовірно. Такі гарні ліфчики.
Підніми руки.
Добре!
Гарно.
Добре. Добре.
Дуже дякую, що прийшли.
Наступного разу приводьте Медісон. Бережіть себе.
Гаразд.
О боже.
Господи.
Мамо, онови телефон. Ти маєш гроші, зроби це.
Я все життя платила 15,99 на місяць і помру з цим тарифним планом.
Купи смартфон. Зможеш встановити смарт-касу,
дзвонити покупцям. Полегши собі життя.
Ні, не чіпай. Це печиво на Песах.
Я хотіла взяти одне.
Ні. Це для Ханни. І не розривай упаковку.
Хай перейде на автовідповідач.
Мабуть, це клієнтка.
То відповідай.
Ні, дзвінків забагато. Я не справляюся.
То найми когось.
Знайду тобі стажистку в Кінґсборо.
Облиш мене.
Мамо, у тебе навіть вивіски немає.
Щоб до мене не потрапили дурні.
Тобі пора відкрити свій магазин.
Я поговорила з рієлторкою.
Вона підбере варіанти на Атлантик-авеню.
Навіщо? Це маленький магазинчик.
У Ханни був найкращий магазин у місті, а вона працювала в підвалі.
-Годі жити в тіні Ханни. -Я не живу в тіні Ханни.
Справді? Ти їздиш через усе місто,
щоб привезти їй печиво, яке вона сама може купити.
Вона моя подруга. Це наша традиція. І цього року ти поїдеш зі мною.
-Ні. -Поїдеш.
Не грубіянь. Вона завжди про тебе питає. А тепер скуштуй це.
-Ні. -Скуштуй.
Ну добре, смачно.
А тепер можна печиво?
Ми живемо тут.
Квартира маленька, але ми помістимось.
Ти довго летіла, так?
Хочеш їсти?
Просто втомилася?
Я покажу тобі, де ти спатимеш. Ходімо.
Я забрала весь свій одяг з цих шухляд,
можеш покласти свої речі.
Лягай на ліжку, а я спатиму там.
Це буде твоя кімната.
Я тобі купила нову піжаму.
У мене є піжама з дому.
Прісцилло.
Я дуже рада, що ти тут.
Допомогти перевдягтися?
Я сама.
Пам'ятатиму запах «ґефільте» до наступного Песаху.
Як і всі ми.
Прісцилло, допоможи. Буде весело.
Торік я подумала, що 20 кг картоплі вистачить.
-Іди сюди. -Цього року я купила 25.
-Візьми в руку. -Довіде,
-перебери це. -М'яка?
Зроби кульку.
У каструлю.
-Вона м'яка. -Іди сюди.
Так. Зроби кульку.
-Вони маленькі! -Ні… Вибачте.
Я хотіла, щоб їй було легше,
але ми все виправимо.
Ой, та нічого. Залишіть як є.
Я теж не люблю жувати великі кльоцки.
Зробимо ще?
Я хочу повернутися до малювання.
Добре. Так.
Отак. Витри руки.
-Інес, дякую за допомогу. -Без проблем.
Усе гаразд?
Я хочу бабусиного супу з морепродуктами.
Ні, скуштуй. Він смачний. Я сама готувала.
Добре, завтра я приготую суп із морепродуктів.
Благословенний Господь,
повелитель світу, який дарував нам життя
і підтримував нас до цього часу.
-Амінь. -Навіщо ти це робиш?
Це лише молитва.
Типу тієї, яку казав дідусь.
Стільки світла.
Розташований на розі, багато вікон.
Район розвивається,
а власник погодився покласти нову підлогу.
Такого магазину ви більше не знайдете. Він ідеальний.
Я навіть не знаю, навіщо мені стільки місця.
Мамо, тобі тут буде зручно приймати нових клієнток.
Залишіть нас на хвилинку.
Мамо, він ідеальний.
Мене влаштовує те, що я маю.
Я не прагну стати Victoria's Secret.
Може, щось середнє між Victoria's Secret і шафою?
Мамо, це ж мрія. Годі тобі.
Ти справді кажеш,
що хочеш тулитися у підсобці іншого магазину?
Слухай, мені треба закінчити прибирання на Песах.
-Дякую, ми ще подумаємо. -Дякую. Нам не цікаво.
Мамо.
Я відвезла Прісциллу, відвезла Довіда,
поставила прання, грудинка в духовці,
я вільна до 15:00. Чим зайнятися?
Моя дочка не слухається моїх порад щодо весільної ночі.
Хоче мереживну нічну сорочку.
Таку ж, як була в Шіри.
Ой, годі…
Я не лише твоя мама. Це моя професія.
Я замовила особливу білизну. Мойше дуже здивується.
-Допоможеш Ґолде і Наомі? -Так.
Вітаю.
Інес, ти тепер працюєш тут?
Я роблю все, що просить Ханна.
Вона скромна. Клієнтки спеціально просять її.
У Наомі починають рости груди.
-Потрібна підтримка. -Годі!
Це твій перший ліфчик?
Пам'ятаю, як я ненавиділа свої груди, коли вони почали рости.
Моє тіло здавалося мені чужим.
Але ти до них звикнеш, а я знайду тобі зручний одяг.
Добре?
-Гаразд. -Ґіла каже, що надіне блискучу сукню.
Інес, а що ти надінеш на весілля?
Ти ж прийдеш, так?
Ну…
Авжеж прийде.
Що таке? Ти зі мною не танцюватимеш?
Чому? Я хочу потанцювати з тобою сьогодні.
-Добре. -Ходімо, буде весело.
Давай!
Ти тепер справжня Шановіц.
Мамо.
Ти прикидалася.
Ти не спала? Хотіла надурити маму?
Так.
І тобі вдалося. Тобі сьогодні було весело?
Ти танцювала з Елкі та дівчатами…
…і їла велике морозиво.
Я бачила, скільки вишень ти з'їла.
-Не так уже й багато. -Ти з'їла багато.
Я рада, що тобі було весело.
Як довго ми тут житимемо?
Тобто?
Як довго ми житимемо з ними?
О, доню.
Ханна хоче, щоб я працювала в її магазині.
Вона каже, що жінки мене люблять. А я люблю цю роботу.
Я перестану бути нянькою і колись стану її партнеркою.
Тепер це наша сім'я.
Тепер це наше життя.
І обіцяю тобі, все буде добре.
-Гаразд? -Гаразд.
-Гаразд.
-Гаразд. Гаразд? -Гаразд. Гаразд.
Добре. А тепер спи.
Твоя правда. Стрінги. Хто знав? Їх миттю розбирають.
Я ж вам казала, вони в моді.
Не для мого тухеса, але добре, що клієнтки раді.
-Агов. -О. Леба.
На сходах пакунки. Занести їх?
Інес, пам'ятаєш Лебу, жінку мого кузена?
Авжеж.
-Вітаю. -Рада зустрічі.
Інес тебе сьогодні навчатиме.
Чого?
Леба працюватиме в мене, поки її молодша дитина у школі.
Працювати тут?
Так.
Ми обидві?
Магазин маленький. Думаю, однієї помічниці вистачить.
Я занесу пакунки.
У родини Леби важкі часи, їй потрібна робота.
І вона чудово підходить. Вона з нашої спільноти.
Але не турбуйся. Елкі скоро нас порадує.
Їй буде потрібна нянька. Ти в нас працюватимеш ще багато років.
Іди сюди, Лебо. Інес покаже тобі, як працює каса.
Щоб почати продаж, натисни на цю кнопку,
поверни цей ключ, і шухляда відчиниться.
Накрийся.
Чудово, я тепер як усі.
Моє печиво.
Подруго.
Скажи, що ти принесла малинове.
Що за Песах без нього.
Авжеж.
Прісцилло, ти така доросла і висока. Ти заміжня?
-Інес, вона заміжня? -Скоро, дасть Бог.
Скажи, що ти не принесла в мій дім хамец.
Ніколи.
Заходьте. Ходімо…
Я пам'ятаю, який чай ти любиш. Прісцилло, будеш чаю?
Ми ненадовго.
Дурниці. Я зроблю чаю, а ви складете мені компанію.
Як справи в Довіда? Я скучила за ним.
Йому довелося продати магазин оптики.
-Не зміг оплатити оренду. -Ханно, чому ти не подзвонила мені?
Навіщо? Тепер так усюди.
Окуляри онлайн дешевші ніж ті, що продає Довід.
Мені теж нелегко.
Усі мої клієнтки тепер купують ліфчики на «Амазоні».
Думаю, в тебе те саме. Тебе теж з'їдає онлайн-торгівля?
Це дивно,
і дуже…
Це нелегко.
Ой, життя власниці магазину, так?
О, Інес, може, замочиш сковорідку?
Коли ти її востаннє помила, на дні лишилося трохи пригорілого.
Я казала Ровейн, що можна поставити посудомийку під стіл.
Щойно ми помиємо посуд після сніданку,
як треба виймати його для обіду.
Дякую.
Я звільняюся через два тижні.
Стривай, що?
Чому?
Я просто…
Мені треба.
Інес, ти нам як рідна. Ми можемо домовитися.
Так треба.
Але дякую за все.
-Чудово. Просто чудово -Я хочу, щоб вона відкрила… Так?
Інес! Я й гадки не мала.
Я якраз думала попросити тебе повернутися працювати до мене
і стати партнеркою, але це я маю працювати на тебе.
О ні. Аж ніяк.
Але я знаю, що вам нелегко.
Тож…
Це на допомогу Довіду й родині.
Я не можу це взяти.
Це забагато. Інес, а як же ти? Тобі це потрібно.
Це мій маленький подарунок, Ханно.
Мені не варто дивуватися.
Дякую. Дякую, що зайшли в гості.
А від тебе лише добрі новини.
Твоя газета. Ти забула.
О ні, це вам. Залишіть собі.
Навіщо ти показала їй ту газету?
Щоб вона знала, що ти успішна.
А навіщо ти дала їй чек?
-Ти надто її ненавидиш. -Не ненавиджу…
Ханна дала мені сім'ю, коли я була сама у цій країні,
-навчила мене ремесла… -Вона не твоя спасителька.
Ти щороку приносиш їй їсти,
а вона тебе хоч раз запросила за стіл?
Ти постійно поводишся, ніби не рівня їй.
Ти ніби ставиш її вище за себе.
Взагалі навіщо їхати з Белізу?
Навіщо кидати свою дочку,
якщо тут ти могла бути лише служницею?
Чому ти поїхала?
Мені мама наказала.
Так, але ти теж хотіла,
-інакше не поїхала б. -Я поїхала, бо боялася.
Я не вміла бути матір'ю і…
хотіла почати все спочатку.
Я знаю, мамо.
Я це знала, відколи приїхала до тебе.
Але я злюся на тебе не тому.
Я злюся, бо ти приїхала
досягти успіху, але не можеш цього зробити.
Через якусь, не знаю, провину чи каяття.
Перестань.
Збудуй щось.
Мамо.
До тебе в магазин приходить багато жінок,
і ти всіх робиш кращими.
Ти підіймаєш їм самооцінку. Чому ти не зробиш цього для себе?
ЗАЧИНЕНО НА СВЯТО
Як звати ту рієлторку?
-О боже. -Прісцилло, я хочу з нею поговорити.
Ні, ти це зробиш. Ти це зробиш.
На чому ми зупинилися?
Мамо, може, не згадуватимемо кари? Я така голодна.
Гаразд.
Кров.
Жаби.
Воші.
Грім, сарана, вбивство первородних.
Будь ласка.
Ну добре, ми згадали найголовніші.
А тепер поїмо.
ІНЕС НАЙНЯЛА ТРЬОХ ПОМІЧНИЦЬ
І РОЗРОБИЛА ВЛАСНУ ЛІНІЮ ЛІФЧИКІВ.
IRIS LINGERIE ФАХІВЦІ З ДОБОРУ ЛІФЧИКІВ
ВОНИ З ХАННОЮ Й ДОСІ ДРУЖАТЬ
І ТРАДИЦІЙНО ЗУСТРІЧАЮТЬСЯ НА ПЕСАХ.
НА ОСНОВІ ПУБЛІКАЦІЙ ЖУРНАЛУ «EPIC» «МАЛЕНЬКА АМЕРИКА»
Переклад субтитрів: Олена Цехмейструк