ŠI ISTORIJA PAREMTA TIKRAIS ĮVYKIAIS.
KAI KURIE ASPEKTAI BUVO IŠGALVOTI.
ŠIUO METU RODOME: „POPIERINIS PIANINAS“
ĮKVĖPTA TIKROS ISTORIJOS
Taip, išsiunčiau čekį prieš dvi savaites. Taip.
Ei, berniuk.
Kodėl taip lėtai dirbi?
Manęs nebuvo pusvalandį. Turėjai su visu tuo susitvarkyti.
- Taip. Bet konsistencijai… - Taip, taip.
Ir kiek laiko jau laukia šis vyrukas? Kiek laiko?
Atleiskite, kad teko palaukti. Kuo galėčiau padėti?
Taip. Norėčiau grąžinti šitą.
Pone, negalite grąžinti, jei jau valgėte.
Tokia mūsų politika, jei pamenate.
Ne, nes aš nesuvalgiau.
Paragavau lazdelių, atkandau pusę kąsnio nuo šlaunelės,
ir man nepatiko.
Labai apgailestauju.
Bet tuomet kodėl vis ateinate jų pirkti?
Galvojau, gal šiandien skonis bus kitas.
Sekundėlę. Ačiū.
Mano drauge, ar dar kuo nors galėčiau padėti?
Jau sakiau! Aš nepaliečiau tos suknistos krūtinėlės, nevalgiau jos.
Gal tas kaulas prisilietė prie sausainuko, tai sumokėsiu už jį.
Gerai. Grąžinsiu jums pinigus už vieną gabalėlį ir vieną sparnelį.
Ką gi.
Ei!
Mes ne kokia labdaros valgykla, a?
Atleiskit. Bet jis atbaidė kitus klientus.
Zahirai, gal jau galėtum nusileisti ant žemės, po galais?
Ir nepridegink vištienos, kaip visad!
ZAHIRAS
TALIBANAS PERIMA VALDŽIĄ AFGANISTANE
NIUJORKO FILHARMONIJA
STEBĖKITE ŽENKLUS
PATIRKITE TIKRĄ GARSĄ
Prašome pasitraukti nuo durų.
Flašing-Meino stotelė.
- Sveikas. - Kas gero?
Jau grįžai. Kiek valandų?
8.45 val. Užtrukau daugiau nei 2 valandas.
Septintojoje linijoje vyksta remontas. Laukiau ištisą amžinybę.
Septintojoj remontas
Kiek vištienos sudeginai vakar?
Nieko aš nesudeginau.
Gal kokius tris ar keturis gabalėlius.
Bet tas beprotis ir vėl atėjo.
Grąžinau jam pinigus už mėsą,
tad gali man padėkoti, į tavo pamainą šiandien jis neateis.
Esi kankinys.
Ei, mačiau kitą pianiną.
Stovėjo viešbučio fojė, niekas juo neskambino.
Tai jau trečias, kurį mačiau šį mėnesį.
Jų pilna visur. Niujorkas išprotėjęs.
Jei pradėsiu skambinti pianinu kažkokio viešbučio fojė,
mane galbūt suims.
Ir neturiu laiko. Turiu dirbti.
Kur man reiks padėti mamą, kai ji atvažiuos? Į spintą?
Ir aš nenoriu, kad mano mama miegotų spintoje.
Nors kartais gal ir noriu.
Bet vis tiek sugebu rasti vieną valandą per savaitę pagroti rababu.
Taip nepamirštu.
Jei ilgai negroji, pradedi pamiršti.
Gal aš ir noriu pamiršti.
Tik per pianiną ir įstrigau čia.
Praleidau savo tėvo laidotuves.
Koks sūnus nedalyvauja savo tėvo laidotuvėse?
Zahirai…
Tavo tėvui pianinas labai patiko.
Vienintelis dalykas, kuris jam patiko labiau nei pianinas, buvai tu.
Praėjo jau devyni mėnesiai.
Tavo tėvas tikrai būtų norėjęs, kad grotum.
Ei.
Perduok bosui linkėjimų.
Taip. Pakeliui dar priskinsiu rožių.
Koks kieno reikalas
Jei slampinėju Ir esu laimingas
Koks kieno reikalas
Jei sudaužau butelį
Koks kieno reikalas
Langai atviri! Jus išgirs!
Savo namuose tikrai galime dainuoti.
Gal pakvietei Talibaną arbatos?
Nes šįvakar gali būt mano Džiuljeta
Koks kieno reikalas
- Tave nužudys du kartus. - Romeo tave myli
Mama, sėsk, užplikiau tau arbatos.
Aš pavargusi, brangute.
Suprantu.
Metas keltis, mano saulele.
Pone Nadiri?
Gal pasakytumėte, ko čia atvykote? Ką veikiate šioje šalyje?
Atvykau čia tik dviem savaitėms pagal muzikos mainų programą.
Mes grojome Karnegio salėje.
Bet kai buvau čia, Talibanas vėl surengė ataką,
tad man, kaip muzikantui, grįžti atgal nesaugu.
Kai augau, Talibanas paskelbė muziką nelegaliu dalyku.
Taip. Ne, aš tą žinau.
Ar jūs kada nors dalyvavote teroro akte?
Ne. Nieko panašaus.
Atleiskit. Nieko asmeniško.
Toks įstatymas. Privalome paklausti.
Sakėte, muzikos mainų programa. Kokiu instrumentu grojate?
Grojau pianinu.
Mano dukra groja pianinu. Ji studijuoja muzikos akademijoje.
Ar būtų įmanoma padėti ir mano mamai?
Dirbu dviem pamainomis šešias dienas per savaitę
ir taupau pinigus, kad ir ji galėtų atvykti.
Suprantu.
Pirmiausia pasirūpinkime, kad patvirtintų jūsų prieglobstį,
o tuomet bandysime atgabenti čia ir jūsų mamą. Gerai?
Nugirdyk mane
Kad jausčiausi gyvas
Paduok man gėrimą
Išsklaidyk mano liūdesį
Barmene…
Seni, jau įspėjau, kad nedainuotum.
Jei darkart išgirsiu, išlupsiu liežuvį.
Brolau, atleisk. Atsiprašau.
Tėti, jis sakė, kad išlups liežuvį.
Sūnau,
paklausyk.
Susidūrus su kvailiu
geriausia yra patylėti.
Jei jiems atrodo, kad gali nutildyti muziką
su ginklais,
tai jie visi yra kvailiai.
Jie nė nesupranta, kas yra muzika.
Užsimerk. Paklausyk.
Pirmyn,
užsimerk. Viskas gerai.
Ar girdi batsiuvį?
Ką dar girdi?
Supranti?
Įsivaizduok savo nuosavą simfoniją.
Eime, tavo mama jau ims jaudintis.
Šiandien įvyko dar viena ataka.
Sunkvežimis sprogo prie viešbučio.
Tu sulysai.
Aš visai nepasikeičiau.
Ar pinigai atėjo?
Liepiau tau pasilikti pinigus.
Man nieko netrūksta.
Niekis.
Čia muzikantams daug moka.
Ar šiandien jau valgei?
Visą gyvenimą tik ir valgau.
Noriu tau kai ką pasakyti.
Jau netrukus gausiu žalią kortą!
Tuomet ir tu galėsi atskristi į Ameriką.
Žalią kortą?
Tikrai?
Jau taip seniai tavęs nemačiau, saulele.
Ar atsiųsi man savo kito koncerto įrašą?
Be tavęs čia
taip tylu.
Mama,
juk sakiau.
Amerikos koncertų salėse
neleidžiama įrašinėti.
Tai nurodyta mano sutartyje su orkestru.
Taip, viskas gerai, viskas gerai.
Jei tavo tėvas būtų gyvas,
jis labai tavimi didžiuotųsi.
Tokios savo motinos tu nematei.
Štai! Matai?
Niekad nebuvau pavydi.
Kol tavo tėvas
nepamatė pianino.
Kai buvau tavo amžiaus,
Talibano čia nebuvo.
Tik rusai mėgino
sunaikinti mūsų kultūrą.
Niekam nesakyk.
Rusai padarė vieną gerą dalyką.
Jie atvežė pianinų.
Daugelį jau sunaikino.
Visoje šalyje liko
gal tik keletas.
Ar jie dar kada nors sugrįš,
tie rusai su pianinais?
Ne.
Jie nuleido galvas ir dingo iš šalies.
Vieną dieną ir Talibanas tą padarys.
Niekas niekada nenurodinės afganams, ką jie turi daryti.
Supratai?
Viskas bus gerai.
- Zahirai! - Prie žemės! Nejudėk!
Ei, kur tu?
Ei! Zahirai, kur tu?
Pikasas, Pikasas.
Ar tikrai negali truputėlį greičiau?
Kodėl jis nesikabinėja prie tavęs?
Nes aš esu… vištų karalius.
Jo.
Tavo eilė.
Taip, žmogau, noriu grąžinti.
Pone, atleiskite. Aš negaliu.
Nagi, žmogau. Žiūrėk, nepaliečiau nei tos mėsos, nei sparnelio.
Juos skiria popierius.
Šiandien negaliu. Mane atleis.
Kas nutiko posakiui „Klientas visuomet teisus“?
Nežinau. Negali būti, kad vienas žmogus visuomet teisus.
Taip, gali.
Tokia ir esmė, kai esi klientas!
Žinai ką, žmogau? Todėl šioje prakeiktoje šalyje ir negerai!
Nes niekas neprisiima atsakomybės!
Žiūri į mane?
Korporacijos gina savo bendruomenę.
Žinai, kad aš čia gyvenu?
Čia mano rajonas! O tu iš kur?
Tau dar atsirūgs!
Pažiūrėk į mane! Tau dar atsirūgs!
Ką tu jam pasakei?
Jis visiškas pamišėlis.
Zahirai. Zahirai!
Jis ginkluotas!
Zahirai!
Ei!
Pasilenk!
Ką darysim?
Pasilenk! Slėpkis!
Ei! Įleiskit mane!
Kas čia vyksta?
Pasilenkit! Likit ten!
Nagi, žmogau, tik noriu atsiprašyti!
Žinau, kad tu ten!
Įleiskit mane!
Subingalviai!
Žaisdavome su kulkomis, kurias rasdavome gatvėje.
Lipdavome ant stogo stebėti susišaudymų.
Gimėme pilietinio karo metu.
Išgyvenome du mūsų mokyklos bombardavimus.
Bet mūsų vos nenužudė dėl trijų su puse gabalėlių vištienos.
Kai nusprendėme likti čia, nemaniau, kad taip nutiks.
Atvykome amerikietiškos svajonės, bet…
Net ne dėl visos vištos.
Tik trijų su puse gabalėlių vištienos…
Kas?
Man reikia pianino.
Kiek šitas?
80 dolerių.
Nori ir garsiakalbių?
- Neturiu pinigų. Dar 20 dolerių. - Ką?
Puikūs garsiakalbiai.
Labai gera kokybė.
Ačiū.
O, taip.
Nuostabu. Padėsime čia.
Štai.
Gerai.
Rodos, čia visas orkestras.
Dabar suprantu, kodėl jis toks pigus. Su juo neįmanoma groti.
Gerai. Pažiūrėkim.
„Pianinas.
Fortepijonas? Klasikinė? Rokas? Džiazas?“
- Fortepijonas. - Gerai pasirinkai.
Fortepijonas.
Tikrai nenori apsirengti kažką labiau
tinkamesnio pasirodymui?
Gerai.
Pradėk.
Tegyvuoja Afganistanas!
Zahirai, ateik!
Pažiūrėk!
Talibano nebėra!
Tegyvuoja Afganistanas!
Ačiū Dievui, vaikeliai mano. Ačiū Dievui.
Ačiū Dievui.
Ar kas pasikeitė?
Ne. Na, taip. Galbūt.
Ačiū.
Ačiū, kad sutikote susitikti taip greitai.
Sakėte, kad jūsų dukra mokosi muzikos akademijoje.
Kaip manote, ar aš irgi galėčiau?
Į tas mokyklas patekti labai sunku.
Taip, suprantu.
Jums reikės laiko pasiruošti perklausai.
Taip. Aš tą padarysiu.
Yra žmogus, kuriam galbūt galėtumėte pagroti.
- Bet ar jūs čia rimtai? - Labai.
- Tuomet gerai. - Gerai? Ačiū.
Ir dar, dėl mano mamos. Kaip manote, kada ji galėtų atvykti?
Procedūra gana ilga.
Darome viską, ką galime.
Ką darai?
Nežinau, ką darau.
Mano perklausa - rytoj, o aš nepasiruošęs.
Tu nepasiruošęs?
Tiek žiūrėjau į tavo pasiruošimą, kad net aš pasiruošęs.
Mano mama galvoja, kad esu pasirašęs sutartį su orkestru.
Kas bus, jei manęs nepriims į mokyklą?
Ji atvažiuos čia ir pamatys, kad kepu vištieną.
Ji nepamatys, kad kepi vištieną. Pamatys, kad sudegini vištieną.
Zahirai, įstosi tu į tą mokyklą.
Ir kai ji atskris, pagrosi jai, kaip ir žadėjai.
O dabar tęsk. Tik ne per garsiai.
Jie truputį vėluoja. Ji jau netrukus bus čia.
Ar dar kažką girdėjote apie mano mamą, mano pažangą?
Pakalbėsime apie tai vėliau. Gerai?
Tai jūs kažką girdėjote?
Atėjome į perklausą. Dabar tai svarbiausia.
Jei tai susiję su mano mama, turiu žinoti dabar.
Politika truputį pasikeitė.
Kada galėsiu ją atsigabenti?
Kai kurios šalys įrašomos kaip…
Gali praeiti ne vieneri metai.
Zahirai, čia Karen.
Ji dirba šios mokyklos priėmimo komisijoje.
Ryna sakė, kad paruošei originalią kompoziciją.
Taip, tiesa.
Ar sugalvojai jai pavadinimą?
Tai „Eilėraštis mano mamai“.
Mielai paklausysiu.
Zahirai.
Ateik! Greičiau!
Turiu staigmeną!
Atsiprašau. Praleiskite mano sūnų.
Praleiskite, prašau.
Atsiprašau. Pasitraukite.
Atleisk, brolau.
Radom!
Pirmyn, sūnau.
Paliesk.
Nebijok. Aš šalia.
Ir?
Tau pavyko?
Brolau, eikš!
Šaunuolis!
Vyrutis žengia keliu į sėkmę!
Ateik valgyti.
- Kas čia vyksta? - Švenčiame tavo sėkmę.
Nėra ko švęsti. Aš atmesiu pasiūlymą.
- Ką? Ką čia paistai? - Mano mama. Jie pakeitė taisykles.
Ji niekaip negalės atvykti. Turiu grįžti namo.
Ne. Ne, ne. Tu nega…
Negali išvažiuoti. Tavęs atgal nebeįleis.
- Namuose nesaugu. - Čia irgi nesaugu.
Mūsų vos nenudėjo dėl kelių vištienos gabalėlių.
Nebuvau savo tėvo laidotuvėse.
Jei liksiu čia, nebūsiu ir savo motinos.
Zahirai, tu to nežinai.
Ką tikrai žinome, kad jie pakeitė taisykles dabar,
pakeis ir vėl.
Melavai savo mamai, nes norėjai, kad ji būtų laiminga, taip?
Ši tiesa ją tikrai nudžiugintų.
Šito. Būtent šito ji tau ir linki. Zahirai…
Pranašas buvo ištremtas.
Jį mėgino nužudyti.
Jis prarado savo sūnus.
Bet jis ėjo paskui pašaukimą.
Zahirai.
Afganistane niekad netapsi tuo, kuo turėtum būti.
Todėl ir atsidūrei čia. Kad galėtum tą daryti.
Aišku?
Eikš.
Beprotybė.
Taip?
Mano mamos receptas.
Ateik valgyti. Sėsk.
Zahirai, nagi.
Valgyk.
Skaniai valgyk. Gražiai renkis. Gyvenimas trumpas.
- Kas čia? - Nežinau.
Mano mama visad naudoja tuos prieskonius.
Moku gaminti tik keptą vištieną.
Aš nė to negaliu padaryti.
Daugiau jokios pridegusios vištienos. Dabar esi muzikantas, taip.
Saulele, tu taip greitai užaugai.
Kas yra?
Ne per stipriai?
Kas, jei…
Kas, jei nesu pakankamai geras, kad gročiau Amerikoje?
Ne tau spręsti.
Viskas jau buvo parašyta,
kaip muzika.
Dar nė nepamatęs pianino,
buvai geresnis už daugelį pianistų.
Tai buvo sol
52 baltas,
36 juodas.
Kabule yra dar vienas pianinas.
Išsirink kitą.
Do…
Viena mano mėgstamiausių.
Do…
Dar pagrok!
ZAHIRAS VIS DAR STENGIASI ATSIGABENTI SAVO MOTINĄ Į JAV.
JIE NEMATĖ VIENAS KITO SEPTYNERIUS METUS.
ZAHIRO KŪRINIUS ATLIEKA
NIUJORKO FILHARMONIJOS
IR BOSTONO SIMFONINIAI ORKESTRAI.
AFGANISTANE TALIBANAS VĖL PERĖMĖ VALDŽIĄ.
GYVA MUZIKA VĖL UŽDRAUSTA.
PAREMTA ŽURNALO „EPIC“ STRAIPSNIŲ CIKLU „LITTLE AMERICA“
Išvertė Akvilė Katilienė