ФІЛЬМ ОСНОВАНИЙ НА РЕАЛЬНИХ ПОДІЯХ.
ДЕЯКІ ПОДРОБИЦІ ВИГАДАНІ.
МАЛЕНЬКА АМЕРИКА
ЗАРАЗ В ЕФІРІ: «ПАПЕРОВЕ ФОРТЕПІАНО»
НА ОСНОВІ РЕАЛЬНИХ ПОДІЙ
Я вислав чек два тижні тому.
Гей, хлопче.
Чому ти так повільно працюєш?
Мене не було пів години. Ти мав це закінчити.
-Так. Але для консистенції… -Так.
А скільки цей чоловік тут стоїть? Скільки?
Вибачте за очікування. Чим можу допомогти?
Я хочу це повернути.
Не можна повернути те, що ви почали їсти.
Це політика закладу, пам'ятаєте?
Ні, я це не їв.
Я скуштував дві ніжки, укусив стегно один раз,
і мені не сподобалося.
Мені дуже прикро це чути.
Але чому ви постійно у нас щось купуєте?
Я думав, сьогодні буде інакше.
Одну секунду. Дякую.
Друже, я можу вам ще якось допомогти?
Я вже сказав! Я не торкався цієї грудинки, не їв її.
Хіба що кістка ніжки потерлася об печиво, за нього я заплачу.
Гаразд, я поверну гроші за одну грудинку і одне крильце.
Добре.
Гей!
Це схоже на благодійну їдальню?
Вибачте. Він відлякував інших покупців.
Захіре, не літай у хмарах.
І дивися, щоб курка не підгоріла!
ЗАХІР
ТАЛІБАН НАБУВАЄ СИЛИ В АФГАНІСТАНІ
НЬЮ-ЙОРКСЬКА ФІЛАРМОНІЯ
ПОЧИНАЙ
ОТОЧИ СЕБЕ СТЕРЕОЗВУКОМ
Обережно, двері зачиняються.
Станція Флашинг – Мейн-стріт.
СТАНЦІЯ ФЛАШИНГ – МЕЙН-СТРІТ
-Привіт. -Привіт.
Ти вдома. Котра година?
08:45. Я їхав понад дві години.
На сьомому маршруті ремонтні роботи. Я так довго чекав.
Ремонтні роботи на сьомому
Скільки курятини ти спалив учора?
Ніскільки.
Лише три чи чотири шматки.
Але знову прийшов той божевільний.
Я віддав йому гроші за грудинку,
завдяки мені він не прийде на твою зміну.
Ти мученик.
Я бачив ще одне фортепіано.
Воно стоїть у холі готелю, ніхто на ньому не грає.
У цьому місяці я бачив три.
Вони всюди. Нью-Йорк – божевільне місто.
Якщо я заграю на фортепіано у холі готелю,
мене, мабуть, заарештують.
І я не маю часу. Треба працювати.
Коли мати приїде сюди, де вона житиме? У шафі?
І я не хочу, щоб моя мати жила в шафі.
Хіба що іноді.
Та я все одно граю на рубабі годину на тиждень.
Він нагадує мені про минуле.
Поживши тут, починаєш забувати.
Може, я хочу забути.
Через фортепіано я тут сиджу.
Тому я пропустив батьків похорон.
Який син пропускає похорон батька?
Захіре…
Твій батько любив фортепіано.
Більше ніж фортепіано він любив лише тебе.
Минуло вже дев'ять місяців.
Батько хотів би, щоб ти грав.
Гей.
Передавай привіт босу.
Так. По дорозі куплю троянди.
Це нікого не стосується
Якщо я гуляю І я щасливий
Це нікого не стосується
Якщо я розбив пляшку
Нікого не стосується
Це нікого не стосується
Вікна відкриті. Вас почують!
Удома співати можна.
Ти запросила талібів на чай?
Якщо сьогодні Ти будеш моєю Джульєттою
Це нікого не стосується
Нікого не стосується
Це нікого не стосується
-Вас уб'ють двічі. -Ромео тебе кохає
Мамо, сідай пити чай.
Я втомилася, доню.
Я знаю.
Пора вставати, синку.
Містере Надірі?
Можете сказати, чому ви тут? Що ви робите в цій країні?
Я приїхав на два тижні на гастролі.
Ми грали в Карнеґі-холі.
Та поки я був тут, таліби захопили владу,
музиканту повертатися туди небезпечно.
Ще в моєму дитинстві таліби поставили музику поза законом.
Так, я знаю.
Ви коли-небудь вчиняли терористичні акти?
Ні. Нічого такого.
Вибачте. Нічого особистого.
За законом ми повинні про це спитати.
Ви казали про гастролі. На якому інструменті ви граєте?
Я грав на фортепіано.
Моя дочка грає на фортепіано. Навчається на музиканта.
Можете допомогти мені з матір'ю?
Я працюю на подвійних змінах шість днів на тиждень,
щоб зібрати грошей і перевезти її.
Я розумію.
Зосередьмося на отриманні притулку для вас,
тоді спробуємо перевезти до вас маму. Гаразд?
Напої мене
Щоб я почувався живим
Дай мені випити
Урятуй мене від суму
Бармене…
Старий, я ж казав, що співати не можна.
Якщо почую ще раз, відріжу язика.
Вибач, брате.
Тату, він сказав, що відріже язика.
Синку,
послухай мене.
Правильна відповідь дурневі –
мовчанка.
Якщо вони думають зупинити музику
зброєю,
то вони дурні.
Вони навіть не знають, що таке музика.
Заплющ очі. Послухай.
Давай,
заплющ. Усе гаразд.
Ти чуєш звук шевця?
Що ще ти чуєш?
Зрозумів?
Уяви собі свою особисту симфонію.
Ходімо, щоб мати не турбувалася.
Сьогодні був ще один теракт.
Вибухнула машина біля готелю.
Ти такий худий.
Я такий самий, як був.
Ти отримала гроші?
Я ж казала: залиши гроші собі.
У мене є все, що треба.
Це дрібниці.
Музикантам тут добре платять.
Ти сьогодні їла?
Я достатньо їла в житті.
Я хочу тобі щось сказати.
Тобі скоро дадуть зелену карту!
Ти зможеш переїхати в Америку.
Зелену карту?
Справді?
Я так давно тебе не бачила, синку.
Надішлеш мені відео твого наступного концерту?
Тут так тихо
без тебе.
Мамо,
я ж казав.
В американських концертних залах
не можна записувати.
Це вказано в моєму контракті.
Ну добре.
Якби батько був живий,
він пишався б тобою.
Ти не бачив маму такою.
Ось. Бачиш?
Я не була ревнивою жінкою,
до того, як батько
зустрів піаніно.
Коли я був твого віку,
тут не було талібів.
Були росіяни,
які намагалися знищити нашу культуру.
Нікому цього не кажи.
Єдине, що доброго зробили росіяни, –
привезли сюди фортепіано.
Більшість з них тепер знищені.
Мабуть,
на всю країну лишилося кілька.
А вони повернуться,
росіяни з фортепіано?
Ні.
Вони з ганьбою втекли.
Колись і таліби втечуть.
За всіх часів ніхто не казав афганцям, що робити.
Зрозумів?
Усе буде гаразд.
-Захіре! -Ляж і не вставай!
Гей, де ти літаєш?
Захіре, агов!
Пікассо.
Можеш працювати швидше?
Чому він тебе не зачіпає?
Бо я… король курей.
Йо.
Твоя черга.
Я хочу це повернути.
Вибачте, сер. Я не можу.
Та ну. Бачиш, я не торкнувся ні грудинки, ні крильця.
Вони й досі розділені папером.
Сьогодні я не можу. Мене звільнять.
Ти забув, що клієнт завжди правий?
Не забув, але не можна завжди бути правим.
Ні, можна.
Саме це і значить бути клієнтом.
Знаєш що? От у чому проблема цієї країни!
Ніхто не несе відповідальності!
Ти дивишся на мене?
Корпорація повинна захищати свою громаду.
Знаєш, що я тут живу?
Це мій район! А ти звідки?
Ти нажив собі проблеми зі мною.
Дивися на мене! Ти нажив собі проблеми зі мною.
Що ти сказав тому типові?
Він геть божевільний.
Захіре.
У нього пістолет!
Захіре!
Гей!
Лягай!
Що нам робити?
Лягай і не вставай!
Гей! Пустіть мене!
Що тут таке?
Лягайте і не вставайте!
Чувак, я хочу лиш вибачитися!
Я знаю, що ти ще там!
Пустіть!
Козли!
Ми гралися з набоями, які знаходили на вулиці.
Ми вилазили на дах дивитися на роботу артилерії.
Ми народилися в громадянську війну.
Ми пережили два вибухи в нашій школі.
Але нас ледь не вбили за три з половиною шматки курятини.
Коли ми вирішили тут залишитися, я не думав, що так буде.
Ми приїхали заради американської мрії, але…
Це навіть не ціла курка.
За три з половиною шматки курки…
Що?
Мені потрібне фортепіано.
Скільки це коштує?
Вісімдесят доларів.
Колонки потрібні?
-Мені не вистачає 20 доларів. -Що?
Чудові колонки.
Дуже добра якість.
Дякую.
О, так.
Добре. Поставимо тут.
Отак.
Гаразд.
Здається, тут у тебе цілий оркестр.
Ясно, чому цей синтезатор дешевий. На ньому не зіграєш.
Так, подивимось.
«Тони фортепіано».
Ґранд? Класика? Рок? Джаз?
-Ґранд. -Добрий вибір.
Ґранд.
Ти точно не хочеш надіти щось
більш відповідне?
Добре.
Починай.
Хай живе Афганістан!
Захіре, іди сюди!
Іди подивися!
Таліби пішли!
Хай живе Афганістан!
Слава богу, діти. Слава богу.
Слава богу.
Щось змінилося?
Ні. Ну, так. Можливо.
Дякую.
І дякую, що погодилися прийняти без запису.
Ви казали, що ваша дочка навчається в музичній школі.
Я можу теж піти до такої школи?
У таку школу важко потрапити.
Так, я розумію.
Потрібен час на підготовку до прослухування.
Так. Я це зроблю.
Один мій знайомий може вас прослухати.
-Ви серйозно настроєні? -Дуже.
-Тоді добре. -Так? Дякую.
І щодо моєї мами. Як думаєте, коли вона зможе приїхати?
Це тривалий процес.
Зараз ми робимо все, що можемо.
Що ти робиш?
Я не знаю, що робити.
У мене завтра прослухування, а я не готовий.
Ти не готовий?
Ти стільки готувався, що навіть я вже готовий.
Мама думає, що в мене контракт з оркестром.
Що буде, якщо я не вступлю в школу?
Вона приїде й побачить, що я готую курятину.
Вона побачить, що ти її не готуєш, а палиш.
Захіре, ти вступиш у школу.
А коли вона приїде, ти їй зіграєш, як обіцяв.
А тепер до роботи. Але не дуже голосно.
Вона затримується. Скоро закінчить.
Є новини про мою маму, про мій статус?
Поговоримо про це потім. Добре?
Ви щось чули?
Ми прийшли на прослухування. Зосередьмося на цьому.
Якщо йдеться про маму, я повинен знати.
Політика змінилася.
Коли я зможу її привезти?
Певні країни вважаються…
Може минути багато років.
Захіре, це Карен.
Вона працює в приймальній комісії.
Ріна каже, ви підготували оригінальну композицію.
Саме так.
Вона має назву?
Назва – «Вірш для мами».
З радістю послухаю.
Захіре!
Іди сюди швидше!
Я маю сюрприз.
Вибачте. Пропустіть мого сина.
Прошу, розійдіться.
Вибачте. Будь ласка, відійдіть.
Вибачте, брате.
Ми знайшли!
Іди, синку.
Торкнися його.
Не бійся. Я тут.
І як?
Вступив?
О, брате, іди сюди!
Молодець!
Ти досягнеш успіху!
Іди їсти.
-Що це? -Ми святкуємо твій успіх.
Нічого святкувати. Я відмовлюся.
-Що? Про що ти? -Про матір. Правила змінилися.
Тепер вона не зможе приїхати. Я мушу вертатися додому.
Ні, ні. Ти не…
Тобі не можна їхати. Тебе не пустять назад.
-Удома небезпечно. -Тут теж небезпечно.
Нас ледь не вбили за курячі кістки.
Я пропустив батьків похорон.
Якщо залишуся тут… пропущу й мамин.
Захіре, ти цього не знаєш.
Відомо тільки те, що правила змінюються,
і вони можуть змінитися знову.
Ти брехав мамі, щоб її порадувати?
Але її порадує правда.
От що вона хоче почути від тебе, Захіре.
Пророк був у вигнанні.
Його намагалися вбити.
Він втратив синів.
Але він знав про своє покликання.
Захіре.
Ти б не зміг бути тим, ким маєш бути, в Афганістані.
Тому доля привела тебе сюди. Роби те, для чого приїхав.
Ясно?
Іди сюди.
Безумець.
Так?
Мамин рецепт.
Іди їсти. Сідай.
Захіре.
Їж.
Смачно їж. Гарно вдягайся. Життя коротке.
-Що це? -Не знаю.
Мама завжди кладе ці спеції.
Я вмію лише курятину смажити.
А я й цього не вмію.
І більше не пали курятину. Ти тепер великий музикант.
Синку, ти так швидко виріс.
Що таке?
Не дуже тисне?
Що, як…
Що, як я не зможу грати в Америці?
Це не тобі вирішувати.
Це вже записано в книзі долі,
як і музика.
Ти ще не бачив фортепіано,
а грав краще за більшість піаністів.
Це нота соль
П'ятдесят дві білих,
тридцять шість чорних.
Тепер у Кабулі є ще одне фортепіано.
Вибери іншу клавішу.
До…
Моя улюблена.
До…
Зіграйте ще!
ЗАХІР І ДОСІ НАМАГАЄТЬСЯ ПЕРЕВЕЗТИ МАТІР У СПОЛУЧЕНІ ШТАТИ.
ВОНИ НЕ БАЧИЛИСЯ ВЖЕ СІМ РОКІВ.
ТВОРИ ЗАХІРА ВИКОНУВАЛИ
ОРКЕСТР НЬЮ-ЙОРКСЬКОЇ ФІЛАРМОНІЇ
І БОСТОНСЬКИЙ СИМФОНІЧНИЙ ОРКЕСТР.
В АФГАНІСТАНІ ТАЛІБИ ПОВЕРНУЛИСЯ ДО ВЛАДИ.
ЖИВА МУЗИКА ЗНОВУ ПОЗА ЗАКОНОМ.
НА ОСНОВІ ПУБЛІКАЦІЙ ЖУРНАЛУ «EPIC» «МАЛЕНЬКА АМЕРИКА»
Переклад субтитрів: Олена Цехмейструк