Baserad på en sann historia
Jag gjorde bara det som jag var utbildad till.
Man inser hur skröplig man är.
Det var hans första dag på det kontoret.
-Han var så glad. -Jag har lungfibros.
När jag såg huset rasa bad jag bara.
-Nu har de grävt klart. -Hur kan det bli enklare?
Jag tvingades acceptera det.
-Jag miste en son. -Helt borta.
Vill ni ha mer information?
Då säger jag det här... Jag är arg.
Jag är arg på Gud.
Och jag är arg på vårt land för att de lät det här hända.
Min vackra pojke...
...brändes levande på grund av dem.
Vi har inte ens en kropp.
Om nån tog ert barn...
...och sprängde vederbörande...
...så hade ni inte ens haft en nagel.
Hur går man vidare från det?
Hur beräknar man det?
Vad...är...livet...värt?
Ingen kuggfråga, hörni.
Vem ger oss en siffra?
Bakre raden. Du där. Mr...Barron?
-Berätta var du kommer ifrån. -Jag växte upp i Wichita.
Kansas? Bondpojke. Bra, bra, bra. Växte du upp på en gård?
Min tjejs pappa ägde en gård. Han odlade sorghum.
Din tjejs pappa odlade sorghum. - Miss...Politano.
Miss Politano, du är nu mr Barrons tjejs pappa.
Skratta inte. Det är mycket sorgligt. Mr Barron dog precis.
Tragiskt krossad av en skördetröska-
-på miss Politanos sorghumåker.
Mr Dickerson företräder nu mr Barron. Och var är miss Chen?
Miss Chen, du företräder Caterpillar-
-tillverkaren av sagda skördetröska som tog stackars unge mr Barrons liv-
-i tvistemålet-
-mot mr Barrons tjejs pappas sorghumgård och Caterpillar.
Miss Chen, hur mycket erbjuder du mr Dickenson för att avgöra det här?
All right. Låt mig omformulera.
Hur mycket är mr Barrons liv värt? Ge oss en siffra.
-Två miljoner? -Hey. Jag läser juridik.
Jag kan tjäna det innan jag är 30.
Om du spetsar sluttentan, kanske. Och om du inte var död, vilket du är.
Detta är nu mr Dickersons beslut tillsammans med mr... Ditt namn?
Patel.
Mr Patel är mr Barrons stackars sörjande mamma.
-Tre miljoner? -2,7.
-Deal. -Där har ni det. Där är dealen.
Bara så ni vet, ni har inte snubblat in på en filosofikurs.
I juridiken har denna fråga faktiskt ett svar och svaret är en siffra.
Och det är jobbet.
Nej. Ja, 55. Per offer. Och bägge parter går med på att lämna saken.
Just det. Ingen tycker att det är rättvist.
Men rättvisa är inte målet här. Det är att avsluta och gå vidare.
-Tack, senatorn. -Mr Feinberg, domare Clayton ringde.
Kom ihåg mig när presidenten ringer om en ledig stol i högsta domstolen.
Jag såg Rehnquist. Han ser blek ut.
Jag sa att han ser blek ut.
-Hallå? - Han försvann nog. -Det var nog bra.
-Det var ett skämt. -Det ska man inte behöva förklara.
Jag sparade skattebetalarna ett års processande. Tror du att han la på?
Han beställer säkert ett monument. Jag har en firma att driva.
Darryl Barnes, en jätteviktig fråga till dig. Är det födelsedagstårta?
Margo på bokhålleriet. Var det den viktiga frågan?
Nej. Sparade hon nåt till dig? - Gloria, var är vi med mejlet?
"Och därför ber jag dig"...
Därför kräver - inte ber dig - kräver jag att du kommer i tid.
Jag har fullt schema den dan, så punklighet är nödvändigt.
Var god och hör av dig fort.
-"Kram, pappa"? -Va? Ja, ja. Kram, pappa.
-Jag renskriver det med en gång. -Tack.
Varför bygga nytt när vi kan köpa det fina huset vid Cape Charles?
-Dimman. -Du kan fortsätta pendla.
-Dimrisken där är dubbelt så hög. -Det är ingen riktig statistik.
2,2 är statistiken. Vill du gå i pension til det?
De som bygger framtida lycka på data om väder är till 100% mindre roliga.
Varför tittar han bara på mig?
Du går ändå inte i pension.
God natt, älskling.
För att de vill öppna en ny skoaffär. För att vi behöver en till sån.
Och de vill ta bort de vackra valvbågefönstren.
Du vet, de där med korintiska kartuschiga sniderier.
De vill sätta in moderna fönster så att de kan kränga mer sneakers.
-Inte på din vakt. -Nej. Nu hånar du mig.
-Det finns kyckling piccata i kylen. -Jag ska posta det här. Vänta bara.
-Makten åt folket! -Japp.
-...är att man kan ta isär den. -Hej. God morgon.
...och sätta dit igen och ta isär den och göra den kortare.
Okej, kom och ät, snälla ni! Frukosten är klar!
-Fort! -Yay, frukost!
-Owen, spring inte. -Den vägen.
Jag måste gå. Älskar er.
-Vad gör vi efter skolan? -Okej.
Just nu ser jag det inte.
-Är du säker? -Är du okej?
-Just nu ser det bra ut. -Folk börjar flippa ut.
Du måste se på nyheterna.
Hej. Vad händer?
Ursäkta?
Såg du nåt?
Sätt på teven. Vad sa han?
Herregud.
Landet är i chock efter attackerna i New York och Washington DC.
Tonya Riddle rapporterar att man nu jobbar på att skärpa säkerheten.
Somerset County-flygplatsen uppger att ett stort flygplan har störtat.
Armén är försatt i larmberedskap.
Brandmän och poliser försöker desperat att hjälpa de skadade.
I kväll förenas en stad i sökandet efter säkerhet och trygghet.
...alla hundra som väntar på sin tur att få komma in på området.
...för att rädda dem som kanske lever.
Just nu har vi långt över ett tusen människor som bekräftas ha dött.
300 saknas, 800 på Pentagon.
Det fanns 266 på flygplanen, passagerare och besättningar.
Vi är nu uppe i runt 1 300, och siffran väntas stiga kraftigt.
2 400 dog på Pearl Harbor. Det var mest militär personal.
Det var en militär attack mot en militärbas.
Detta är ett annat slags krig.
...en så komplex operation.
Jag tror att allt det måste sållas bort.
President Bush har rätt i att vi mitt i vår ilska-
-måste visa omvärlden-
-att vi reagerar på det här både beslutsamt och...
-Vad sa du till Kennedy då? -Att jag måste prata med dig först.
Jag vet varför han frågade oss. Vi är en av få firmor med sån erfarenhet.
Asbest, Agent Orange. Det var också känsliga fall.
Ja. Jag meddelar dig hur utskottsförhöret går.
22 SEPTEMBER 2001
Tack, Ken. Nu blir Teddy glad. Vi vill ha våra bästa processadvokater.
Vi behöver ditt stöd till det här.
-Är din familj okej? -Ja.
Mike var på sitt studentrum på NYU. Han är okej. Men vad är det?
Ett nytt lagförslag. Lag om stabilisering av trafikflyget.
-Räddar de flygbolagen? -Snarare hela ekonomin.
Om offren eller familjerna stämmer hela flygindustrin går vi i konkurs.
Vare sig de vinner eller ej. Bara processkostnaderna...
Då kan vi lika gärna ge terroristerna segern.
Vi är lamslagna. Frakt, pendling. Hela ekonomin stannar upp.
Vi står inför ett nationellt nödläge.
Lee, Ken. Hjälp oss att hitta en annan lösning.
Saken är att ni försöker hindra offren från att stämma.
-Det är det de säger. -Det säger vi inte.
-Det kallas rättssäkerhet. -Begränsa stämningar mot flygbolag.
Vägra rättsmedel för de svårast drabbade.
Sluta spela för galleriet.
Vi erbjuder en statlig fond som ger offren ersättning.
-För ekonomisk förlust, sveda, värk. -Från kongressen, inte domstolarna.
I utbyte mot att de skadelidande lovar att inte stämma.
För att rädda företagen. Vad då, kallar ni det välgörenhet?
-Ja. Statsfinansierad välgörenhet. -Med vissa villkor.
-Ken, hjälp mig här. -En process kan ta tiotals år.
Ja. Efter att den har sänkt ekonomin.
Och offren kan ändå förlora. Detta är för deras eget bästa. Och landets.
Hur många offer finns det?
Det vet vi inte riktigt än.
Vår specialförvaltare måste förhandla fram alla ersättningar.
Ett fast belopp för varje dödsfall vore en annan möjlighet.
Men det fanns företagsledare och vaktmästare i tornen.
-Alla godtar inte samma belopp. -Vill nån säga vad beloppet är?
Snart måste nån åta sig den osmakliga uppgiften-
-att skriva siffror på en check.
Så...vad säger du? Vill du göra det här jobbet?
Nej, jag menar... Tja, jag menar...
Vi diskuterar det just nu, så...
Är du inte less på allting, att se allt det här på tv?
Självklart är jag less på det.
-Det är bara tuffa grejer, Kenny. -Det vet jag. Väldigt tuffa, ja.
-Och du är inte precis... -Vad?
-Du är inte präst. Du är advokat. -Just det som de drabbade behöver.
Vi har en process här. Jag anställer ett team-
-jag tar fram en objektiv formel och betalar ut skäliga belopp.
-Bara så där? -Ja. Som i mina tidigare fall.
Det här är nåt som jag är bra på.
Det här är nåt...
Det är nåt som jag kan göra för att hjälpa till.
Domare Weinstein sa att du fick till förlikning i DES-fallet.
Efter tio års krig i domstolarna satte du parterna i ett motellrum-
-och sa att inte fick komma ut förrän de hade förlikats.
-Är det verkligen sant? -Ja. De fick beställa roomservice.
Vet ni, justitieministern. Människor är förnuftiga djur.
Tvingar man dem att förhandla beter sig de flesta riktigt vettigt.
Svårt att tro att du har bott i Washington.
Inom politiken säljer konflikter, men kompromisser funkar bäst.
Ingen lämnar saken för nöjd, bara lagom nöjd för att lämna den.
När du lämnar mig i dag, vilket utfall gör dig lagom nöjd?
Jag vill ha jobbet, John.
Ingen vill ha det här jobbet.
Tja... Det begränsar dina valmöjligheter.
Det antar jag att det gör.
Fast du är demokrat. Teddys f.d. stabschef. Skulle jag missa det?
Jag hoppades att det var en fördel. Det här är en het potatis.
Ger du det till en partiman eller en vän till presidenten...
-Då får vi skulden om det misslyckas. -Just det.
Väljer du mig, så är det oppositionens fel.
Om jag inte på nåt mirakulöst vis lyckas klara det här och då...
Då verkar vi väldigt fördomsfria om vi plockade dig från andra sidan.
Det anses, och nu talar jag för Vita huset-
-att om det ska lyckas avvärja en total ekonomisk katastrof-
-så måste minst 80 procent av de ersättningsberättigade vara med.
Det betyder frivilligt. Att välja att inte stämma.
Det bör inte bli nåt problem.
Grattis, specialförvaltaren. Har du fler överraskningar till mig?
Ja. Jag skulle vilja jobba gratis.
Allihop, kom hit lite.
Camille och jag vill tacka er för att ni axlar firmans vardagsplikter-
-medan vi ägnar vår tid åt det här pro bono.
Det blir inte lätt och vi välkomnar allas hjälp-
-men om vi gör vårt jobb, som jag vet att vi kan, då...
Då kan vi göra en skillnad. Så tack ska ni ha och... Tack!
Står du här och peppar dig själv eller överväger du en snabb flykt?
När åtog jag mig senast nåt som jag inte klarade av?
Brockton, friidrottstävling, 1961.
-Jag blev tvåa. -Och minns ännu vem som slog dig.
Phil Leonardo. Och jag blev bestulen på segern.
Du kan inte förlora, Kenny.
Jo, men det här är... Det är inte ett sånt fall.
-Det finns ingen vinnare. -Det är det jag är rädd för.
Ken. Telefon till dig. Det är presidenten.
Tar du det här? Linje 1.
-Ja, det här är Ken Feinberg. -Var god dröj för presidenten.
-God dag, herr president. -Ken? Är det Ken Feinberg?
Jag vill gratulera dig för det här. Ashcroft var imponerad.
Jag hade inte önskat det jobbet åt min värsta fiende.
De säger att du är hänsynslös. Jag bara skämtar med advokaten.
-Skrämde det bort dig? -Nej, sir. Nej, jag är kvar här.
-Nej, där är du ju. Okej, bra. -Tack så mycket, herr president.
-Ni kommer inte att ångra det. -Det hoppas jag verkligen inte.
Okej.
26 NOVEMBER 2001
God morgon. Jag antar att ni alla har träffats, men detta är Priya Khundi.
Priya var etta på min kurs i fjol på Georgetown.
Jag erbjöd henne jobb här-
-men hon nobbade mig artigt för en stor, fin firma på Wall Street.
Deras huvudkontor låg på plan 98 i det norra tornet.
Så vi kan skatta oss lyckliga för att vi har henne här.
Har alla kopior av lagen? HR2926.
Lag om stabilisering av trafikflyget. Vilka har läst den? Bra.
-Tog det lång tid? Vet du varför? -För att den är kort.
Ja. Och det finns ingen lag i den här lagen.
Det står att offren och deras familjer ersätts-
-utifrån "ekonomisk värdeförlust".
Det överlät de åt specialförvaltaren, alltså oss. Vi ska skriva reglerna.
Ken och jag har gjort det förut och det blir jämt rörigt, så var beredda.
Vem är berättigad? Vem får vad? Var sätter vi gränsen?
Var börjar vi?
80%, Priya.
-Det är vårt mål från ministeriet. -Annars funkar inte planen.
Om färre berättigade kommer ombord så kan stämningarna sänka ekonomin.
-Det säger de. -Ingen press, hörni.
Vi måste ha ett pris på varje förlust om det så är en lem eller ett liv.
De flesta som dog den dan försörjde sina familjer.
Vi kan inte få liv i dem, men vi kan hjälpa familjerna betala räkningarna.
Ni förstår att vi inte kan köpslå om varje fall subjektivt.
Där kommer matematiken in. Så vi kommer att behöva en formel.
Här är de senaste aktuarietabellerna från de största försäkringsbolagen.
Vi använder beloppen som grund.
Studera dem och hjälp Camille att ta fram ett förslag.
Okej. West Street, South Ferry, nedre Broadway-
-och Canal Street.
Om det finns flera närstående, hur avgör vi vem som får pengarna?
-Vi följer eventuella testamenten. -Vi följer delstatslagen.
-Delstaten som de dog eller föddes i? -Delstaten som de bodde i.
Sambosar då - vad gör vi med dem?
Låt oss prata om deadlinen. Lagen ger oss två år och en månad från i dag.
-Det är 22 december 2003. -Det känns kort.
-Inte för sörjande familjer. -Annars kan vi begära förlängning.
Nej. Om vi förlänger tidsfristen suckar och pustar de och agerar inte.
Deadlinen är vår enda vän här.
-Okej. Vad är det vi glömmer? -Deras namn.
Vi har ingen heltäckande lista.
Flygpassagerarlistor och Pentagon. Det är de enkla.
Polisen och brandkåren i New York och de stora företagen har listor.
Men listor med alla som passerade genom dörrarna den dan...
-Alla är borta. -Vi vet inte hur många namn vi söker.
SAKNAS
Charlies kyckling piccata
BRANDMANNEN NICHOLAS L. DONATO
VI SKA ALDRIG GLÖMMA VÅRA HJÄLTAR
-Lugn. Vi har gjort sånt här förut. -Nej. Det här är nåt helt nytt.
-De där ute är inte advokater. -Bra. Jag avskyr advokater.
Försöker du bli vald till nåt ämbete? Var en person, inte en politiker.
-Tack. -Lycka till.
Tack.
God dag. Tack för att ni har kommit.
Som ni kanske vet så är jag Kenneth Feinberg. Jag är specialförvaltare-
-av ersättningsfonden för 11 september-offer.
Jag skulle i dag vilja berätta...
Jag skulle vilja berätta för er hur fonden kommer att funka.
Ni har alla fått kopior av denna presumptiva ansökningsblankett.
Mycket snart skickar vi den till kongressen för en samrådsperiod.
När den har godkänts blir det inga fler ändringar.
-Mr Feinberg. -Jag har en fråga!
Vänta gärna med era frågor till efter jag har talat klart.
Jag vill be er titta på tabellen högst upp på sidan 2.
-Ni ser att formeln är rätt enkel. -Varför behöver vi en sån?
-Var snäll och vänta med... -Varför behöver vi en formel?
Varför får inte alla lika mycket?
Min dotters liv är värt lika mycket som en direktörs.
Tyvärr så är den sidan av lagen lite grann utanför vår kontroll.
Min son var brandman.
Var han värd mindre-
-än han som vände papper och handlade med aktier?
Nej.
Absolut inte. Inte som människa, nej.
-Deras liv slutade på samma sätt. -Men de hade olika stora lån.
Han ska bara tysta oss så att vi inte stämmer.
-Hej. Har det redan börjat? -De började preciss.
-Vill ni ha en ansökningsblankett? -Nej, jag skrev ut min på nätet.
Och det är ett tryckfel på sidan 3 som ni bör känna till.
Och det finns även... Jag ska skriva på här, va?
Och det finns fler problem som måste lösas.
-De är väsentliga och måste lösas. -Okej.
Jag vet som advokat att det är ett stort misstag att jaga stämningar.
-Förlorade du nån i din familj? -Jag bara... Låt mig förklara.
Kongressen gav mig uppdraget att beräkna det ekonomiska värdet.
-Det ekonomiska. Snälla ni. -Du är en bedragare i fin kostym!
-Jag förstår... -Förstår?!
-Jag menar att jag sympatiserar. -Vem förlorade du?
Som advokat vet jag att det blir flera år i rätten.
Ni vinner eller inte. Detta är snabba pengar och de är skattefria.
Ta på er tänkarhattarna. Det här är stans enda spel.
-Tycker du att det är ett spel? -Nej. Förlåt mig.
-Hur vet du nåt om att förlora? -Vem tror du att du är?
Vi förlorade bröder. Nu skickar de en judeadvokat...
Jag önskar att vi kunde spotta på din grav som du spottar på vår!
Vänta. Den här mannen orsakade inte vår sorg.
Han är här för att berätta hur staten tänker hantera den.
Och jag vill i alla fall höra vad han har att säga.
Tack. Tack.
Tack. Jag var...
Hörni... Jag var...
Det här mötet är ett rent introduktionsmöte.
För alla frågor som ni har som inte besvaras i broschyren-
-gör jag min stab tillgänglig för privata möten-
-varje arbetsdag från och med nu och till ansökningsdeadlinen.
Vad tycker du? Kanske dåligt ordval här och där.
-Här och där? -Camille?
Mr Feinberg? Mr Feinberg, ge mig en minut.
Frank Donato. Förlåt att jag stör.
Ingen fara. Hej. Ken Feinberg. Vad har du gjort? Bröt du det?
Min son Andy bröt sitt i fjol. Rugbyskada.
Södra tornet.
Jisses. Tack för ditt mod.
Min bror också. Nick. Nicholas. Samma brandstation.
Är han här?
Jösses. Jag beklagar.
Jag tappade bort honom efter att första tornet föll.
Chefen sa att han gick in igen för att hjälpa till.
-Det kräver en hjälte. -Ja, fast det var inte lönt.
Ingenjörerna visste att det andra skulle rasa.
Polisen skulle beordra utrymning, men våra radioapparater är kassa.
De funkar knappt ens i höghus, tro det eller ej, i New York.
Vi har klagat om det i åratal, men de sa åt oss att sticka.
Därför gick det så illa. Slarv hela vägen ner. Snåla jävla...
Förlåt.
När du lämnar in din rapport vill jag ha Nickys historia i den-
-så att de förändrar saker och ting.
-Kan du göra det? Kan du lova det? -Vi kan absolut undersöka om...
Inte bara snack. Jag vill att det förändras.
Det är därför jag är här. Därför är jag fortfarande här.
Kan du vänta lite? - Camille? Kan du komma hit?
Frank, det här är Camille Biros. Hon är min viceadministratör.
-Hon kan förklara hela processen. -Nej, det behövs inte. Jag vill...
Ni måste ge mig ett ord ifråga om det här, mr Feinberg... Ken.
Då ska jag, min fru och Nickys änka skriva på för er fond, inga problem.
Vi ska så klart undersöka det.
Webbadressen längst ner. Första mötet i morgon. Här har ni.
Ja...
Första mötet i morgon.
Fixa Fonden. Ta ett par och dela ut dem.
-Vi behöver prata om det här. -Jo, fast inte nu.
-Webbadressen längst ner. -God dag.
-Tack för er hjälp där inne. -Det står en webbadress längst ner.
Jag blev lite rädd när ni reste er. Men jag är glad att ni gjorde det.
Jag tror på hövlighet, mr Feinberg. Charles Wolf.
-Ni får se mycket av mig. -Bra att veta. Kalla mig Ken.
-Jag är en av era hårdaste kritiker. -Det var tråkigt att höra.
Min fru dog den dan och allt med er formel kränker mig.
Varsågod. Ta en. - Ni får också en.
Jag har skapat en sajt på nätet. Sajten heter Fixa Fonden.
Varsågod. Fixa Fonden. Varsågod. Det är två.
Och om ni vill komma på vårt första möte så har vi det i morgon.
Varsågod. - Jag vill gärna ha er där. Jag har den här också till er.
Det är en rad noter och rättelser. Det är viktigt att ni fixar det där.
Varsågoda. Ta de här, hörni. Titta in på webbsajten längst ner.
-Tack. Här är ett par till dig. -Trevligt att träffas.
Vi ändrar inte formeln. De fattar inte att det är för deras eget bästa.
Flygbolagen skulle processa dem tills de inte har nånting kvar.
Tror du inte jag vet det? Det här är annorlunda. Kände du det inte?
Våra andra fall, Agent Orange, asbest, krävde flera år i rätten.
-Folk hade gått vidare. Inte de här. -De är känslosamma just nu.
Vi måste vara objektiva åt dem.
Det där är till dig, Feinberg!
Skit ner dig!
Va?
O'Donnell, T, ekonomichef Inkomst: 750 000
14,2 miljoner
Diskare Inkomst: 23 015
350 000
JANUARI 2002 23 månader till deadline
Familjerna kom hit i går kväll. Cleary Gottlieb hjälpte oss-
-med immigrationsmyndigheten, så vi använder deras mötesrum.
Kommer du?
Förlåt. Det är bara... Små rum nuförtiden...höga höjder.
Jag klarar mig, det är...
Jag vill försäkra er om att ert medborgarskap-
-eller er immigrationsstatus inte alls påverkar processen här i dag.
Allt som ni berättar för oss hålls helt hemligt.
Vi tittar alla på dina tabeller och gillar inte det vi ser.
Ni räknar bara årslön. Provision och bonusar då? Våra klienter var rika.
-Det är inga garanterade inkomster. -Det är oacceptabelt. Kom igen, Ken.
-Skippa avdrag för livförsäkring. -Det här är ingen förhandling.
Varför ska våra klienter straffas för att de har planerat bra?
-Ingen blir straffad. -Tack, Lee.
Vi blir mutade till att inte stämma åt våra klienter.
-Det är en grov förenkling. -Det är fondens syfte, Ken.
Jag var också med i rummet. Minns du?
Lagen kräver att vi baserar ersättningarna på inkomsten-
-men vi har beslutat att ge ett grundbelopp för alla förlorade liv-
-på 200 000 dollar.
Nej, det är bara minimum.
Delas det på fler eller bara på de familjerna som är här?
Nej, det ska inte alls delas. Det är per avliden.
Det här är en rapport av en ekonom, den erkände-
-som förutsäger ersättningstillväxten för våra klienter.
Vi föreslår att du använder de siffrorna som grund.
Vi är här som vänner, Ken. Din formel kanske räcker för servitriser-
-men våra klienter förväntar sig lite mer.
Och om de inte får det från fonden söker de ersättning på annat håll.
Så illa?
En flock vargar. Blodtörstiga. Dina?
Tacksamma.
MAJ 2002 17 månader till deadline.
-Ska alla träffa vår personal? -Ja. Priya och de andra hjälper till.
Jag tar själv emot så många jag kan. Fast de flesta vill helst träffa dig.
Deras nära och kära är döda för evigt och inget som ni gör kan ersätta dem.
Ni kommer känna er kalla och grymma för att ni inte kan göra dem glada.
Men...det är jobbet.
Så försök bara komma ihåg varför ni gör det.
Jag hoppas att det här är okej.
Stenografen är här bara för att nedteckna vårt samtal.
Visst.
Kan du inte... Kan du inte berätta för mig-
-om din älskling Ann Marie?
På sidan 14...
...i avsnitt 2K står det om styrkande ekonomiska handlingar att bifoga-
-så jag grävde fram alla dessa papper.
Det var vad jag hittade.
Jag vet inte var jag ska börja.
Låt oss se om vi kan reda ut det.
Här frågas det om hon hade nån funktionsnedsättning.
-Om hon hade det, får jag mindre då? -Inte nödvändigtvis.
Vilken jävla bluff ni kör. Det är som att gå till ett försäkringsbolag.
Man måste akta sig för vad man säger till dem och det är likadant här.
Mina barn behöver pengar för oss båda.
De kommer inte att ha nån kvar.
Kan jag inte få en check före deadline?
Den morgonen skulle hon ha jobbat på ett annat plan-
-men en annan tjej sjukanmälde sig, så därför blev det min syster.
Och det var hon som anropade tornet på radion.
Flygtrafikledarna... De spelade upp det för mig.
Hon måste ha varit så rädd.
Hon låter så lugn.
Hissarna kom och alla trängde sig in.
Men alla fick inte plats, så Greg sa: "Det är okej, hörni, ni kan åka ner."
Två andra kvinnor var inte klara, så han sa: "Jag väntar med dem."
Alla andra kom ut och sen kom det ingen ny hiss.
Jag vet det, för han ringde mig när de var fångade där uppe-
-för att säga att han älskade mig och barnen.
Han sa...
Han sa till mig att han var fångad och att han hade svårt att andas.
Och jag hörde kvinnorna skrika i bakgrunden att de inte ville dö.
Just då hörde han ett meddelande. De sa... Jag hörde det också.
De sa det i högtalarna: "Var vänliga och utrym byggnaden."
Och Greg...
Han såg det roliga i allt och...
När han pratade med mig så började han skratta.
Han skojade med mig och sa:
"Jag tror att jag vet att jag måste ut ur byggnaden."
Han gapskrattade tills han sa: "Jag måste sluta nu"-
-"för jag kan inte prata mer, för jag har svårt att få luft."
Jag vet att jag formellt sett inte är hans närmaste anhörig.
Vi hann aldrig åka till Vermont.
Och Toms föräldrar vill inte...
De är en traditionell militärfamilj.
De låtsas att jag inte finns.
Men det var mig han ringde. Före slutet. Inte dem.
Telefonsvararen tog det.
Jag var inte hemma.
Jag är hemskt ledsen.
Jag kan reglerna.
Enligt delstatslagen var vi inget för varandra.
Men jag vill att du hör hans röst.
Hej, älskling. Nu har du säkert hört om röran i New York.
Ett plan flög in här också på byggnadens västra sida.
-Okej. Det är... Kan du stänga av? -Jag vet inte om tv visar det.
-Det räcker. -Jag älskar dig.
-Det räcker. -Jag ringer när jag...
Han jobbade på Pentagon. De skulle ingå registrerat partnerskap-
-men Toms föräldrar... De svarar inte ens när Graham ringer.
Vad sa du till honom?
Lagen i Virginia saknar skydd för par av samma kön-
-och vi måste följa delstatslagen.
Då är det så. Vi kan inget göra. Vi kan inte blanda oss i...
Varför kan vi inte göra undantag? Det finns andra.
Förra veckan kom en cancersjuk änka.
Hon behöver mer än vi kan ge och hon behöver det fort.
Vi kan inte favorisera. Vi kan inte skriva nya regler för varje sökande.
-Jag vet att det ligger dig nära. -Du var inte med och hörde dem inte.
Vi är inte psykologer.
Har jag rätt? Det är inte vårt jobb.
Det är inte så att jag inte bryr mig. Vi är här för att vi bryr oss.
Men jag måste vara opartisk om det här ska funka.
Vi har regler och deadlines av en anledning.
Det är jobbet. Camille, säg det till henne.
Priya?
Hey. Är du okej?
Ja. Han tycker att jag tar det för personligt.
Lägg av. Det är olämpligt.
Nej. Han har rätt. Det är personligt för mig.
Om jag inte kan vara objektiv så kanske jag inte borde vara här.
Jag tror att jag bara behöver lite luft.
Hey. Ses vi i morgon?
Ja.
Gloria. Ring restaurangen.
Fråga om Dede och barnen fortfarande äter middag. Snälla.
De ringde för en timme sen. Barnen skulle med sina tåg.
Fast de bad mig hälsa dig att de förstår.
Okej.
Jag förstår det. Jag beklagar, men vår personal har gått hem.
Kom tillbaka i morgon. Jag ser till att du får...
Är det nåt problem, Gloria?
Mr Donato, va?
Vi hade en tid, men fastnade i trafiken och blev sena.
Det är ingen här. Alla i personalen har gått.
Jag tar det här. - Följ med in på mitt kontor.
Inte jag. De.
Jaha... Frank berättade för mig om din man.
Nick. Ja, Frank tror det här är en bluff.
Att det är blodspengar som ska dölja misstag.
Du är åtminstone öppenhjärtig.
Jag tror pojkarna vill ha sin pappas historia i er rapport. Om det går.
Visst. Visst.
Ska du anteckna eller nåt?
Just det.
Faktiskt så har vår stenograf redan gått för dagen.
Kan inte du skriva?
Vad... Vänta lite bara.
Så där ja.
Ska vi inte börja med ditt namn?
Okej. Karen Donato.
Min man Nick...Nicholas Donato var brandman i New York.
-Stegbil 179 på Staten Island. -Ja.
Vill du...? Berätta mer om honom.
Har du typ en lista med frågor som du kan ställa till mig?
Faktiskt så brukar jag inte göra just det här själv.
Det är bara svårare än jag trodde det skulle bli.
Ja, jag förstår. Om du är obekväm...
Min man i åtta år och jag kommer inte ens på nåt att säga om honom.
Tja... Han måste ha varit en bra, en bra pappa.
Ja. Gud, han var en fantastisk pappa. Varje dag när han kom från jobbet-
-kastade han boll med Nicky Junior. Han läste böcker för Paddy.
Han hade inget emot när Tyler bajsat. Han gillade att byta blöja, sa han.
Det är en hjälte.
Ja.
Han var allt för mig.
-Kan jag få en näsduk, snälla? -Ja.
-Varsågod. -Tack.
Alla säger hela tiden åt mig att gå vidare.
Jag vet inte hur man gör det. Jag kommer aldrig glömma honom.
-Det är fortfarande väldigt tidigt. -Nej, aldrig!
-Jag är hemskt ledsen. -Nej, nej, nej. Det är okej.
Känns ingen press att skriva på nu och din status som singelmamma...
-Jag ska inte ha några pengar. -Inte nu, men...
-Inga pengar i världen ersätter Nick. -Jag menade inte...
Jag hade honom i mitt liv. Vi hade så många...
...drömmar och planer.
Och saker som vi skulle göra.
Och så var han bara borta. Han var borta.
Han åt inte ens frukost. Han var bara borta.
Och nu försöker de ge mig pengar. Frank vill att jag ska bråka.
Advokater ringer och säger åt mig att stämma alla.
Telefonen slutar inte ringa. Men det är aldrig samtalet som jag vill ha.
Det är aldrig för att säga att de har hittat hans kropp och tar hem honom.
Och ta inte illa upp-
-men jag vill bara att ni, att alla ni slutar ringa mig.
Snälla, lämna mig ifred.
Förlåt. Förlåt att jag ödslade din tid.
Kenny?
Jag mötte en änka i dag. Tre barn.
Kan du föreställa dig?
Nej.
Jag visste inte vad jag skulle säga.
Ibland finns det inget att säga.
Den är blockerad! Den är blockerad!
Hur som helst, jag älskar dig. Jag ringer dig när jag kommer ut.
Folk svimmar av röken. Hej då. Hej då. Förlåt, jag...
Hej, älskling. Nu har du väl hört om röran i New York.
Ett plan flög in här också, på byggnadens västra sida.
Fixa Fonden
Varför är ersättningsfonden för 11 september-offren orättvis?
Detta är inte presidentens eller regeringens föredragna lösning.
Det här är den sista utvägen. Vi kan bevisa-
-att Saddam Hussein bygger upp en arsenal av massförstörelsevapen.
Till och med även kärnvapen.
Men det är inte vi som tvingar fram den här lösningen.
Saddam Hussein tvingar fram det. Och vi ska när debatten slutar...
Sista stoppet för detta expresståg. New York/Penn Station nästa.
FIXA FONDEN
Ursäktar ni mig ett ögonblick?
Tack. Vi börjar om några minuter.
-En fiende mitt ibland oss. -Hej. Priya Khundi.
Ja, det kommer jag ihåg.
Skickade mr Feinberg hit dig för att spionera på oss eller lyssna?
Han vet faktiskt inte att jag är här.
Det är enklare för honom om vi bara förblir siffror, va?
-Mer hanterbart. -Han har rätt. Det är det.
Jag förstår. Ja, ja...
Men du kom.
Ja, jag har följt din blogg.
Din fru Katherine hade ett jobb på Kyle och MacAllan.
Ja. Det var hennes drömjobb.
Det skulle ha varit mitt också.
Jag skulle börja den veckan.
Oj då.
Jag är glad att du...
Får jag fråga dig då?
Vad hade ditt liv varit värt enligt din chefs kalkylblad?
Jag är inte gift, så mindre än Katherines.
Och du tycker att det är rättvist?
-Nej. -Men din chef tycker det.
Han tycker inte att rättvist finns.
-Gör du det? -Ärligt talat... Jag vet inte.
Men jag kom hit för att lyssna.
Du är säker på att det är de senaste? Stämmer de här totalbeloppen?
-Vi har bara rundat av dem. -Det är okej. Vi har ett år på oss.
Folk kommer att vänta på deadlinen. De bara undviker det nu.
De undviker inte det. De undviker bara oss. Titta på det här.
Just det. Fixa Fonden. Det är min vän från stormötet.
Hans sajt får dubbelt så många besök per dag som vår.
-Hans mejllista har över 7 000 namn. -Det har telefonkatalogen också.
-Jag besökte honom. -Jag sa att hon fick gå dit.
-Han är en ledare. -Han är en bråkmakare.
Han vinner folks förtroende. Rika som fattiga, blåljuspersonal.
Det är det vi borde göra. Säger han det så stämmer alla.
-Vad begär han? -Du kanske ska fråga honom själv.
-Charles. -Mr Feinberg.
Förlåt att de lämnade dig här med musiken på.
-Som balsam för själen. -Ja.
Detta var Lincoln Center-ensemblen, om jag inte misstar mig.
Bartoli var utomjordisk.
Du är operafantast. Jag satt i styrelsen det året.
Min fru Katherine sjöng sopran i en amatörturnékör. Jag sjöng tenor.
-Det var så vi träffades. -Hon måste ha haft en vacker röst.
Ja.
Hade det hjälpt henne att passa in i din formel?
-Läser du på min sajt? -Nej, för jag är ingen datakille.
Min stab sköter allt sånt och de säger att du är en väldigt klok man-
-och att du har fått en slags ledarroll bland dem som vi tjänar.
Det är fint. Bra, bra.
-Kan vi inte prata? -Det är därför jag är här.
Berätta för mig vad du vill ha. För vi kan göra lite justeringar.
Vi kan höja grundbeloppen.
-Så du tror det handlar om pengarna? -Självklart.
-Att det är girighet? -Nej. Nej, nej, nej, nej.
Inte girighet. Pengar, ja. Girighet, nej.
Pengar ger folk mat på bordet och tak över deras huvuden.
Det är inget förnedrande över det-
-men låt oss inte låtsas att det inte spelar roll.
Det hjälper folk att gå vidare.
-Vilka? -Vad då, vilka?
Känner du några av våra namn? Har du själv träffat nån av oss?
Det har jag faktiskt, ja.
Och vad var de värda?
Nu pratar du siffror och låtsas...
-Skrota den. -Skrota vad?
-Skrota din formel. -Det kan jag inte.
-Vi behöver ha nåt rationellt. -Jag fattar, jag förstår.
Men min fru är inte en siffra i statistiken.
Nej, självklart inte. Men vi måste följa en rad regler.
Kommer era regler att hjälpa Graham Morris?
Hans partner dog två veckor före deras borgerliga vigsel.
Men ni skulle ersätta föräldrarna som fördömde hans livsstil.
De hade ingen kontakt, mr Feinberg.
-Är det rättvist? -Vi är bara administratörer.
Då tar vi regeln som begränsar skador till endast de som uppstod direkt.
För vi har uppröjningsarbetare som fått polyper av asbest.
De var på platsen i flera veckor och andades in den skiten.
Men enligt era regler, om de inte kom dit inom tre dar från attacken...
Vi måste dra gränsen nånstans. Om vi ersatte alla arbetare-
-som skadades på den platsen, var slutar det då?
Jag vet inte. Säg det, du. Det är upp till dig.
Lagen ger dig stor handlingsfrihet som specialförvaltare, inte sant?
Ja. Och ansvar. Ansvar gentemot skattebetalarna och objektiviteten.
Jag kan inte tänja på reglerna för varje fall som inte passar in.
Varför inte? Kongressen gjorde det. Det vet du att de gjorde.
När lagen sa att vi kunde stämma två flygbolag så de gick i konkurs-
-ändrade kongressen den lagen bara så där. På en dag.
Varför? För att storföretagen bad dem göra det.
Men när 7 000 medborgare kommer till er och ber om respekt och rättvisa-
-så uppför ni er som om lagen kom ner från Sinai!
Snälla mr Feinberg, säg inte att du inte kan ge oss det vi vill ha.
Säg bara att vi inte har högsta prioritet.
Erkänn det...för dig själv.
-Hallå? -Är det Kenneth Feinberg?
Kom här! Jäklar. Hallå?
-Är det Kenneth Feinberg? -Ja. Vem är ni?
Bart Cuthbert. Jag företräder en skadelidande till er fond.
Detta är ett privat nummer. Ring mitt kontor om fondfrågor.
Jag pratade med nån där som sa att ni tog mötet om det här fallet.
Det är en ung kvinna vid namn Karen Donato, Nicholas änka.
Han var en brandman med tre söner som är åtta, sex och fyra år.
-Vad gäller det här? -Det är ett ovanligt scenario.
-Jag vill inte besvära er. -Ken. Varsågod. Jag är van vid det.
Okej. Min klient Melanie Vale var mr Donatos älskarinna.
Jag är inte säker på att jag hörde rätt.
De hade två döttrar, ett och tre år gamla, när attackerna skedde.
Jag har dna-bevis för faderskapen. Min sekreterare kan faxa över dem.
-Mr Feinberg? -Ja.
Okej. Jag ser fram emot att få gå igenom pappren.
Jag försöker inte vara till besvär, men mr Donatos ersättning-
-måste gå till fem barn i stället för tre.
Jag ser fram emot att få höra av er snart.
Hej, farbrorn!
Ditt kontor sa att du hade lite fler frågor om Nick.
Ja, det är bara mer en dokumentationsgrej.
Ja, för jag sa ju att vi inte vill ha pengarna.
Titta, era bröllopsfoton.
Det var bara för syns skull. Det riktiga var på rådhuset-
-innan jag var stor som ett cirkustält.
Jag sa till honom att jag inte behövde nåt stort och fint-
-för att fatta att han älskade mig. Han jobbade dubbelt i ett helt år.
Han tog inte emot ett nickel från min familj eller nån annan.
Bara så vi kunde ha det fotot på väggen. Han var sån.
Och jag antar att det där är Nicky Junior.
Nej. Det var en flicka. Vi förlorade henne. Hon var för tidigt född.
-Jag beklagar. -Det är okej. Eden.
De flesta pappor vill inte ha flickor, men Nicky ville alltid det.
Hey.
Du hade inte behövt komma. - Förlåt. Ursäkta mig.
-Jag köpte flingorna till ungarna. -Tack. - Hey, hey!
-Jag är strax tillbaka. Ursäkta. -Hej, Frank.
Jag ville bara diskutera Nicks ersättning.
Jag sa ju att vi inte vill ha nån.
Det vet jag så klart, men bara om Karen beslutar att...
Får jag visa dig nåt?
Jag vill visa dig den här sifrran.
Det är bara det troliga beloppet.
-Det betyder... -Jag vet vad trolig betyder.
Du och Nick stod varann väldigt nära.
Ja. Han var min lillebror.
Jag måste därför anta att du hade vetat om det fanns nåt-
-som Nick inte nödvändigtvis ville att Karen skulle få veta.
-Min bror var en familjefar. -Självklart. Självklart, ja.
Vi skriver inte på nåt.
Frank, det är pengar till pojkarna. Skattefritt. Det är inte varje dag...
Nicky dog för att såna som du snålar med pengarna.
Tror du att du kan rätta till det genom att kasta pengar på hans grav?
Ut ur hans hus.
Okej.
Det här är Tom Junior. Tycker du inte att han ser äldre ut?
Tom Junior är han utan uniform. Han var civilentreprenör.
-Hans bror Dave strider åt honom. -Det är väldigt modigt.
Det var bara elva månader mellan dem. De var oskiljaktiga som barn.
Jag mötte Toms partner Graham Morris.
-Lycksökaren? -Tom.
Det min make menar är att den mannen är en lögnare.
Han och Tom bodde ihop. Han säger att de planerade att...
De var rumskamrater. Tom hade flickvänner.
-Han var... Mrs...? -Biros.
Mrs Biros, den här pojken har länge varit förälskad i vår son.
Han försökte sätta klorna i honom, men Tom hade inte...
-Vi kände vår son. -Såna typer kryper plötsligt fram.
Ni måste se många såna på kontoret.
Jag fick inte det intrycket av honom.
Är det inte alltid så?
-Dina siffror sägs stå stilla. -Det är fortfarande gott om tid.
Du har haft gott om tid och 900 har skrivit på? Det räcker inte, Ken.
-Jag talade med din vän Charles Wolf. -Wolf? Lycka till med honom.
Han kämpar för de efterlevande. Han försöker inte göra rika rikare.
Såna anklagelser får folk att kalla dig okänslig.
Det spelar ingen roll.
Jag underströk vår samsynd. Högvattnet lyfter alla båtar.
Jag blandade ihop metaforer där, men poängen är-
-att om hans anhängare går med oss så har vi många nog för en stämning.
Vänta lite nu. Hotar du med en grupptalan?
-Nej, jag erbjuder dig min hjälp. -Skitsnack.
Du har råd att ta risken med en lång process.
-Det har inte de flesta av dem. -Förlåt, men du har inte träffat dem.
-Och de hatar dig som pesten. -Det kanske de gör, kanske inte.
Jag erbjuder dem ett val. Som din vän ger jag dig detsamma.
Höj ersättningstaket, så ger jag allihop till din fond.
I ett snyggt paket.
Låt oss vinna det tillsammans, Ken.
Detta är väl inte den senaste siffran, Ken? 15 procent?
John, vi har fyra månader till deadline. Men jag är säker...
Det vet jag. Säker.
Företagen börjar bli nervösa, Ken.
-Jag väntade mig inte flyglobbyn här. -Jag är bara här för att lyssna.
Lee Quinn tänker stämma om du inte höjer ersättningstaket.
Quinn är inte problemet.
Vill ni verkligen ändra lagen för att hjälpa människor-
-så var det många blåljusmänniskor som andades in giftiga kemikalier-
-och blev sjuka först månader senare. Den här lagen omfattar inte dem.
Det vore improduktivt att ändra nu. Då ska kongressen samråda igen.
Har du sett en samrådsperiod?
Tio månader senare är lagen kaputt, hela ekonomin är åt helsicke-
-och ingen får nånting och ingen blir omvald, så ja...nej.
Quinn bryr sig bara om folk i toppen för därifrån kommer hans lön.
-Hans stämning bekymrar oss. -Jag jobbar för skattebetalarna.
-Vi betalar vår del av skatterna. -Ni slipper se offren i ögonen.
Du har stort handlingsutrymme, även inom din formel.
Använd det till det här. Gör Quinn nöjd så han försvinner.
Som jag sa, Ken, jag är neutral.
Du har justitieministeriets stöd. Vad du än beslutar.
11 SEPTEMBER-HYLLNING
Jag blev av med min mamma jag blev av med ett örhänge
jag blev av med min pappa jag blev av med min röst
jag blev av med min biljett jag blev av med nycklarna
jag blev av med kartan jag blev av med mitt förstånd
jag blev av med min väg jag blev av med mitt språk
jag blev av med en strumpa jag blev av med ett paraply
jag blev av med en rock jag blev av med en tand
jag blev av med mina tänder jag blev av med mitt ben
jag blev av med min hund jag blev av med ett örhänge
jag blev av med min pappa jag blev av med min röst
jag blev av med min biljett jag blev av med mina nycklar
jag blev av med min karta jag blev av med mitt förstånd
jag blev av med min väg jag blev av med mitt språk
jag blev av med mitt mod jag blev av med min tro
jag blev av med min trohet
jag blev av med mitt hår jag blev av med min hand
jag blev av med mitt öga jag blev av med mitt hus
jag blev av med mitt språk jag blev av med mitt namn
jag blev av med min bok
Mr Feinberg? Det ante mig att jag skulle få se dig här.
God kväll, mr Wolf.
Katherine hade gillat de här moderna grejerna, men jag förstår inte musik-
-som man måste kämpa för att lyssna på. Du fattar?
-Det är i alla fall inte Puccini. -Det kan vi enas om.
Jag trodde att du skulle sitta på en hedersplats.
-Så illa, va? -Ja.
Skälet till att jag ville göra det här var att jag verkligen tycker-
-att jag ska tjäna mitt land i krisen. Och det gjorde jag.
En del av det är kanske prestige. Men här är vi nu...
Jag har 1 100 familjer med ombord.
Och 6 000 kvar.
Ja. Tja...
Du ska veta att jag vet att fonden inte är perfekt.
Det finns folk som inte passar in med de regler som vi skrev.
Jag vet det.
Jag vet ärligt talat inte vad ska jag göra.
Kom ihåg att du inte är bron.
Okej. Det lät som en lyckokaka.
Nej. Stan där jag och Katherine bodde länge norröver i delstaten New York.
Ithaca. Du vet?
Där fanns en urtjusig bro från depressionsåren.
I mina ögon var den vacker.
Och byggherrar ville riva den för att bygga motorväg där.
Så jag blev invald i fullmäktige och la två år och alla våra besparingar-
-på att kämpa för den betongklumpen.
Och när de rev den-
-satt jag hemma och surade i ett par veckor och tyckte synd om mig själv.
Och Katherine...
Hon tittade på mig en dag och hon sa det där till mig.
"Du är inte bron."
Den är grus. Jag är inte det.
Jag är kvar här.
-Och för ännu en hopplös strid... -Mot mig då?
Nej. Nej, nej, nej. Nej, det är...
Jag har inget emot dig, mr Feinberg. Jag vill att du ska förstå det.
Jag kan ha sabbat hela grejen. Det är mycket möjligt.
Men om jag så mycket som säger att fonden behöver fixas-
-åker den tillbaka till kongressen och dör där.
Ingen får nånting. Den bara dör.
-Då förtjänar den att dö. -För att den inte är perfekt?
-Nej. För att den inte är rättvis. -Men jag kan inte ändra på det.
Nånting måste ändras. Hitta det.
HAR SÖKT: 18 % MÅL: 80 %
HAR INTE SÖKT NEW YORK
kontoutdrag
HAR INTE SÖKT NEW YORK - P
Ställ in sökandet. Jag har hittat honom!
-Sov du här? -Jag antar det.
Jag gick igenom de här fallen. De som inte har sökt.
Hur går det med samkönsfallet som du jobbar med?
Det är ett av många. Det blir inget problem för newyorkborna-
-för Pataki förlängde stödet för homosexuella vars partner dött.
Virginias lagstiftare ser annorlunda på det.
Då måste vi ringa guvernören, va?
Vi kan så klart inte hjälpa alla med särintressen, men det är en början.
Sen har vi de här stackarna. Blåljuspersonalen. Det är svårare.
-De blev sjuka efter flera månader. -Ken?
Vi får ta skiten för det. Så är det. Vi måste bortse från formeln.
-Ken. -Jag vet, jag vet.
Vi har mycket att göra, men om vi gör det så måste vi gå hela vägen.
Vi måste bedöma alla individuellt.
Om de inte kan komma hit till oss, så besöker vi dem. Förstår ni? Bra.
Va? Gillar ni det inte?
Vi älskar det.
Bra. Boka lite möten. Jag går och hämtar kaffe.
Jag och några av de andra starkare killarna bröt upp dörrarna-
-så att alla kunde komma ut.
Det var...det var då det hände.
Syrgasen antände allt bränsle och...
Då var det kört.
En man som jag som tror att han är tuff och klarar allt han möter.
Tills man ser en femåring och en sexåring i ögonen och säger...
...att man har ljugit för dem och att deras mamma inte kommer hem.
...och frågade mig om han bar sin vigselring. Jag sa: "Nej, hur så?"
-Behöver du nåt? -Nej, jag tänkte sitta med och...
-Kanske bara lyssna, men... -Sandra, är det okej?
Fortsätt. När du är redo.
Varje gång som han skulle flyga bad jag honom om hans resplan.
Bara så jag kunde andas lite lättare när jag visste att han hade landat.
Och var tillbaka på fast mark.
Bara en förälder kan känna den känslan.
Och jag kommer aldrig att känna den igen.
Det är en fiskefluga.
Han gjorde dem. Vi gjorde dem tillsammans.
Min fru och jag vill att du ska behålla den.
Nämen, tack. Tack.
De sa till oss att eftersom han hade cirka 90-procentiga brännskador-
-så kanske han inte såg ut som samma person som vi kände honom som.
Och sen ringde de från patologen-
-och sa att det hade skett en förväxling-
-och att vi var tvungna att göra en ny identifiering.
Det visade sig att vi i fyra dagar hade suttit vid en främlings säng.
Medan Alex...
Medan han dog.
Min fru och jag tänkte: "Jösses. De stackars människorna."
För först antar man att det bara drabbar andra.
Efter några timmar bekräftade de att hon var där för ett möte.
Vi insåg att vi var två av de drabbade människorna.
-Det var förfärande. -Så klart. Jag beklagar.
Jag var på våningsplan 85. Vi hade börjat gå ner i trappan tidigt.
-Du kan kalla mig Jean. -Berätta lite om din son.
-När flyttade han från Iowa? -1997.
Han fick ett analytikerjobb direkt. Han var så glad för att jobba...
Jag tycker att du ska ta det som staten ger.
Jag har svår ångest. Jag sover inte mycket, om alls.
-Jag kan föreställa mig. -Jag vill inte se hålet i skylinen.
Jag ska göra allt jag kan för att påskynda processen för dig.
Jag ser inte ut att känna nåt, men inombords gör jag det.
Inombords vill jag bara prata med alla om det som jag håller inne.
Jag vill säga hur ont jag har och hur pressad jag är.
Jag måste behärska mig.
Jag måste hjälpa och vara stark för dem, men också stark för mig.
Min pappa var bra på det. Jag måste vara mannen som han var.
1 DECEMBER 2003 tre veckor till deadline
HAR SÖKT: 36 % MÅL: 80 %
Det räcker inte.
-Vi fortsätter ända till deadline. -Vi kanske ska tillkännage det.
Nej. Om du tilkännager det ser det ut som att policyn ändrats.
Då åker lagen tillbaka till kongressen.
FIXA FONDEN
Om nån annan tillkännager det då?
-Så du träffar människor? -Ja.
Och jag har hört att du har sagt till dem att ni skrotar formeln.
Nej. Lagen ger mig handlingsfrihet, som nån sa, så jag använder den.
Men jag lovar att om de kommer ombord så gör jag allt för att hjälpa dem.
Garanterat med vad? Ditt ord?
-Åh, Charles. Jag menar... -Vad?
Nej. Jag är ledsen, mr Feinberg. Men i två år har du sagt till oss-
-att du bara är regeringens siffernisse.
-Och nu ber du oss att lita på dig. -Nej, jag ber dig.
Du har fått deras tillit välförtjänt. Hjälp dem att lita på mig också.
-Försöker du bara vinna? -Nej, jag försöker rätta till det.
-När ska du träffa Lee Quinn? -På måndag.
Han kommer att säga att ni ville ha barn.
40-årig gift kvinna som var gravid eller bara försökte bli gravid.
Ersättningen skjuter i höjden. Mot himlen.
Och Quinn coachar dig hela vägen. När du ska gråta och darra på läppen.
-Hur vet du det? -För att vi är likadana.
Det hade jag gjort.
10 DECEMBER 2003 13 dagar till deadline
Justitieministerns kontor
Svek Ashcroft dig?
Han är själv pressad.
Tror du att det är ett budskap? "Ge Quinn det han vill ha."
Jag föreslår det inte. Vi har tid. Du säger att de kommer vid deadlinen.
Om jag har fel då?
Om jag har fel då, Camille?
Förlåt. Du gjorde allt du kunde. Alla gjorde allt de kunde.
Telefon till dig, Ken. En advokat i Queens. Namnet är Cuthbert.
-Ta ett meddelande, snälla. -Ett fjärde? Det gäller Donatofallet.
Om inte du säger det till änkan så gör han det. Du har till i morgon.
Ken?
Karen har inte kommit hem än.
Hon sa att du ringde och att du inte ville säga varför.
När kommer hon hem?
Stoppa ner ditt checkhäfte. Vi går med i stämningen.
Ni gör det som ni måste göra.
Ja. Men du vet bättre, va?
Nej, jag vill inte förmoda eller döma.
Skitsnack. Du fattar inte varför hon är lojal mot en död kille.
Frank, deadlinen är på lördag. Efter det ser du mig inte mer.
Det är det första du har sagt som jag är glad att höra.
-Jag måste prata med Karen först. -Som sagt så är hon inte hemma.
-Jag kan hälsa henne nåt från dig. -Jag tror inte att du gör det, Frank.
Jag tror faktiskt att du redan vet.
Du behöver inte skydda honom mer. Nick är död.
Du kände inte Nick. Han var en bra karl.
Det handlar inte om Nick.
Han gick in igen efter mig. In i tornet.
-Visste du det? -Nej.
Han sket kanske i utrymningssordern och sa: "Min bror är där inne."
Han dog när han försökte rädda mig. Och du tycker jag ska glömma det?
Har du ingen familj?
Om du dör kanske de får veta att du inte heller var nån hjälte.
-Jag är ingen hjälte. -Nick var det.
Nick var en familjefar, en bra karl.
Därför hade han velat att hans barn togs om hand. Alla hans barn.
Om jag var du vet jag ärligt talat inte vad jag hade gjort.
Jag kan inte tänka mig det. Jag hade kanske velat stämma skiten ur alla.
Men ni är inte de enda efterlevande. Jag vet att du vet det.
Den familjen vill ha pengarna för att gå vidare och det förtjänar de.
Och jag tror att Nick hade tyckt det också.
Därför kommer jag att se dem som likvärdiga förmånstagare.
Jag ville bara säga det till Karen så hon slapp läsa det i beslutet.
-Vad heter de? -Karen, gå in igen.
Nej. Jag vill veta.
Jenna och Belle.
Han ville alltid ha flickor.
Är du nöjd?
19 DECEMBER 2003 fem dagar till deadline
HAR SÖKT: 51 % MÅL: 80 %
Posten kommer.
-Vill ni alla kvittera tillsammans? -Jag kvitterar.
Hur ser det ut? Hur många har ni?
-Hur många har du? -30, kanske 40.
Jag med.
Jag är ledsen.
Du gjorde ditt bästa.
Gjorde jag det?
Jag är ändå ledsen.
Du jobbar för hårt, Ken. Drick nåt.
Nej, jag är okej. Vi bara fortsätter.
Tro inte att jag inte respekterar det. Hela ditt korståg.
-Det är inte vad det här är. -Nej, jag vet.
Du är Robin Hood. Du löser allas problem en god gärning i taget.
Du förgiftade brunnen. Det gjorde du, Lee.
Du spelade på folks rädsla och deras smärta och deras ilska-
-och misstro mot staten för att få dem att handla mot sitt eget bästa.
Min dotter fyller år i dag. Maten är på väg. Godtar du de beloppen?
Ge mig en penna.
Jag vet. Jag vet att det smärtar.
Men rättvisa är inte målet. Det är att avsluta och gå vidare.
Vad?
-Jag sa det där. -Ja, det gjorde du nog.
Du har alltid varit min hjälte, Ken.
Jag såg dig plädera inför Fuld 1984. Du hade hår då.
Du trodde nog inte på ett ord du sa, men jäklar vad bra det lät.
Vad gör du? Ken?
Var inte en idiot.
Ken. Kom igen nu.
Jag har ändrat mig, Lee.
Ken? Ken!
-Ken. -Vad pågår här?
Familjerna. Det har varit så här hela förmiddan. Samtal och besök.
-Plötsligt vill alla ha privat möte. -Varför?
"Vi har sagt till mr Feinberg att vi inte är ute efter pengarna."
"Staten och systemet ska behandla oss värdigt och med respekt."
"Jag kan inte tala för systemet, men jag tror nu på mr Feinberg."
"Därför har jag glädjen att meddela att fonden är fixad."
-Vi passerade precis 65 procent. -Okej, vi fortsätter, allihop.
Kom med det före tre.
Är det Richmond? Jag behöver det direkt.
Ja. Jag vet att dina barn börjar i skolan snart.
Om du vill så kan vi faxa en direkt inbetalning till skolavgiftskontot-
-om det kan hjälpa. Hur låter det?
Jag kan däremot faxa materialet till en kopieringsbyrå. Bor ni nära en?
Jag kan kolla upp det åt er. Bor ni kvar på Arthur Avenue?
Hej.
Charles.
-Jag får gå in och fortsätta. -Trevligt att träffa dig.
Varsågod. Det är fortfarande ett tryckfel på sidan 3.
Vi fixar det med en gång.
-Och du hade fel om Lee Quinn. -Försökte han inte coacha dig?
Det gjorde han. Men du är inte alls som han.
Adjö, mr Feinberg.
Ken.
Nej, mrs Benson. Jag har handlagt er ansökan själv.
Det var ett problem med avdraget för er makes livförsäkring.
Jag har lekt med siffrorna och har ett förslag som jag tror ni gillar.
Vi vill bara se till att ni har allt.
Det ser bra ut. Ni har fyllt i rätt.
Kan nån ge mig ett handtag här?
-Det finns många fler nere i bilen. -Räkna de här.
Okej, kom igen nu!
Okej. Vad har ni?
-Lite över 95 procent hittills. -Ska vi ringa presidenten?
-Vi super oss fulla. -Vi super oss fulla med presidenten.
Mr Morris, det här är Camille Biros från offerersättningsfonden.
Du har säkert hört nyheten.
Du ska veta att tack vare ditt fall-
-kunde vi hjälpa många andra i liknande relationer i New York.
Men...tyvärr, på grund av Toms föräldrar som är som de är-
-och lagen i Virginia så kunde vi tyvärr inte hjälpa dig.
Jag är hemskt ledsen.
Det är säkert ingen tröst.
Hej. Jag ska bara prata med honom jättesnabbt.
Hey, mr Feinberg, jag...
-Ursäkta, jag... -Följ med hit bort.
Jag...
Jag bara...
Jag ville inte veta. Jag är inte dum.
Han fick ett samtal efter maten och då sa han att det var Frank-
-och att det var en trestationsbrand i centrum eller nåt sånt.
Han gav mig en hejdåpuss och jag låtsades inte veta att han ljög.
Sen satt jag hemma hos Irene-
-och när Frank kom hem frågade jag: "Hur gick trestationsbranden?"
Och då såg han på mig utan att röra en min och sa:
"Nicky städar upp."
"Men han var en riktig hjälte i kväll. Du skulle ha sett honom."
"Fast det kan ta ett tag, så sitt inte uppe och vänta."
Och jag hatar inte Frank för det.
För Nicky var hans lillebror.
-Jag ville inte att han skulle dö. -Nej, så klart inte.
-Men jag önskade henne allt ont. -Du gjorde inget fel, Karen.
-Nej, Gud prövar oss. -Nej, det är inte ditt fel.
Ser du till att de får vad de behöver?
Hans små flickor.
Det lovar jag.
Ersättningsfonden för 11 september- offren var först i sitt slag i USA.
Till slut hade 97 % av de berättigade sökt ersättning-
-och man delade ut över 7 miljarder dollar till 5 560 personer.
Bara 94 personer avböjde medverkan.
Fonden las ner 2003, men nya fonder stiftades 2011 och 2019-
-efter allmänhetens påtryckningar för att fortsätta hjälpa blåljuspersonal-
-och andra med långvariga hälsoproblem.
Ken och Camille har administrerat ersättningsfonder i andra fall:
Virginia Tech-massakern Deep Water Horizon-oljeutsläppet
Massakern i Aurora, Colorado Newtown-Sandy Hook-massakern
Boston Marathon-terrordåden GM-tändningslåsolyckorna
Terrordådet på Pulse i Orlando Sexövergreppen i katolska kyrkan
Synagoga-massakern i Pittsburgh Boeing 737 MAX-flygolyckorna
Terrorskjutningarna i Dayton, Ohio
Text: Thomas Jansson Scandinavian Text Service
.::TWA - Your Source Of Quality!::. Ansvarig utgivare:Kristina Pesznecker