Basert på virkelige hendelser
Jeg gjorde bare det jeg var trent til.
Du innser hvor skjør du er.
Det var hans første dag på det kontoret.
- Han var så glad. - Jeg har lungefibrose.
Da jeg så bygningen rase sammen, ba jeg bare.
- Nå er de ferdige med å grave. - Hvordan kan det bli lettere?
Jeg måtte leve med det.
- Jeg mistet en sønn. - De var vekk.
Vil dere ha andre opplysninger?
Jeg skal si dette: Jeg er sint.
Jeg er sint på Gud.
Og jeg er sint på vårt land fordi de lot det skje.
Den fine gutten min...
...ble brent levende på grunn av dem.
Og vi har ikke engang noe lik.
Hvis noen tok ditt barn...
...og sprengte det i filler...
Du ville ikke hatt så mye som en fingernegl.
Hvordan kommer du videre?
Hvordan beregner du det?
Hva... er... liv... verd?
Det er ikke et lurespørsmål.
Hvem gir oss et tall?
Bakerste rekke. Du der... Barron.
- Fortell hvor du kommer fra. - Jeg vokste opp i Wichita.
Kansas. Bondegutt. Fint. Vokste du opp på gård?
Faren til kjæresten min dyrket durra.
Faren til kjæresten din dyrket durra. Politano...
Politano, nå er du faren til Barrons kjæreste.
Ikke le. Det er veldig trist. Barron døde nettopp.
Tragisk nok knust av en skurtresker -
- på Politanos durraåker.
Dickerson representerer Barron nå. Og hvor er ms. Chen?
Chen, du representerer Caterpillar, -
- som produserte skurtreskeren som drepte stakkars mr. Barron, -
- i det sivile søksmålet -
- mot faren til kjæresten til Barron og durragården hans og Caterpillar.
Chen, hvor mye tilbyr du Dickerson i erstatning?
Greit. La meg omformulere.
Hvor mye er Barrons liv verd? Gi oss et tall.
- 2 millioner? - Hallo. Jeg studerer juss.
Det kan jeg tjene før jeg fyller 30.
Kanskje hvis du fikk beste karakter på eksamen og ikke hadde dødd.
Nå er det opp til Dickerson og...?
Patel.
Patel er Barrons stakkars sørgende mor.
- 3 millioner? - 2,7.
- Godtatt. - Sånn. Der har vi avtalen.
Bare så dere ikke er i tvil, så er ikke dette noe filosofikurs.
Innen jussen har dette spørsmålet et svar, og svaret er et beløp.
Og det er jobben vår.
Nei... Ja, 55 per offer. Og begge parter innvilget.
Nemlig. Ingen syns det er rettferdig, -
- men rettferdighet er ikke målet. Målet er å komme videre.
- Takk, senator. - Mr. Feinberg, beskjed fra dommeren.
Bare husk meg når det er en ledig plass ved Høyesterett.
Rehnquist ser blek ut.
Han ser blek ut, sa jeg.
- Hallo? Han forsvant. - Sikkert best.
- Det var en spøk. - Det bør man ikke behøve å si.
Jeg spart akkurat skatteyterne... Tror du han la på?
Han holder sikkert på å bestille et monument.
Darryl, jeg har et viktig spørsmål. Er det fødselsdagskake?
Margo fra regnskap. Var det det viktige spørsmålet?
Nei. Sparte hun et stykke til deg? Gloria, hvor er vi med den eposten?
"Så jeg må be om..."
Så jeg må insistere på... ikke be om... at du kommer presis.
Jeg har et travelt program den dagen, så punktlighet er påkrevet.
Vennligst svar snarest.
- Kjærlig hilsen far? - Hva? Ja, ja. Kjærlig hilsen far.
- Jeg skriver den med en gang. - Takk.
Hvorfor bygge, når vi kan kjøpe huset på Cape Charles?
- Tåke. - Du kunne fortsatt pendlet.
- Tåkefaren er over dobbelt så høy. - Det er ingen ekte statistikk.
Tallet er 2,2. Vil du pensjonere deg der?
De som bygger fremtidige lykke på værdata, er 100 % mindre morsomme.
Hvorfor bare ser han på meg?
Du pensjonerer deg ikke, uansett.
God natt, skatt.
For de vil åpne enda en skobutikk. Det mangler vi jo.
Og de vil fjerne de vakre buevinduene.
De med sånne korintiske kartusj-aktige utskjæringer.
De vil sette inn moderne vinduer, så de kan selge flere joggesko.
- Ikke på din vakt. - Nei. Nå gjør du narr av meg.
- Kyllingpiccata i kjøleskapet. - Jeg sender dette. Bare vent.
- All makt til folket. - Jepp.
- Den kan faktisk tas fra hverandre. - Hei. God morgen.
En kan sette den inn igjen, skru den opp og forkorte den.
Kom og spis. Frokosten er klar.
- Fort. - Frokost!
- Rolig nå. - Denne veien.
Må stikke. Glad i deg.
- Hva skal vi etter skolen? - Greit.
Jeg ser nå, og jeg kan ikke se noe.
- Er du sikker? - Er du okay?
- Akkurat nå ser det fint ut. - Folk begynner å få hetta.
Du må se nyhetene.
Hei. Hva skjer?
Unnskyld?
Så du noe?
Slå på fjernsynet. Hva sa han?
Herregud.
Nasjonen er i sjokk over angrepene i New York og Washington D.C.
Tonya Riddle rapporterer at det arbeides på å styrke sikkerheten.
Somerset County Flyplass bekrefter at et stort fly er styrtet.
Forsvaret er i høyeste beredskap.
Brann- og politifolk prøver desperat å hjelpe de sårede.
I kveld samler en by seg i å søke sikkerhet og trygghet.
...de mange hundre som venter på å komme inn på området.
...for å redde de som kanskje er i live.
På det nåværende tidspunktet er over tusen bekreftet døde.
Det er 300 savnede, 800 ved Pentagon.
Det var 266 om bord på flyene, passasjerer og besetning.
Vi er nå oppe i ca. 1300, og tallet forventes å stige.
2400 ble drept ved Pearl Harbor. Det var primært militært personell.
Det var et militært angrep på et militært anlegg.
Dette er en annen type krig.
...en så kompleks operasjon.
Jeg tror at alt det må siles.
President Bush har rett i at vi midt i raseriet -
- må vise verden -
- at vi reagerer på dette både med besluttsomhet...
- Hva sa du til Kennedy? - At jeg skulle snakke med deg først.
Jeg vet hvorfor han spurte oss. Bare få firmaer har den erfaringen.
Asbest, Agent Orange... Det var også brennbare saker.
Jeg skal si fra hvordan høringen går.
22. SEPTEMBER 2001
Takk for at du kom, Ken. Vi vil ha våre beste skrankeadvokater.
Vi trenger din støtte.
- Er familien din okay? - Ja.
Mike var på kollegiet i New York. Han er okay. Hva dreier det seg om?
Et nytt lovforslag om stabilisering av luftfarten.
- Redder de flyselskapene? - Hele økonomien, du.
Hvis ofrene eller familiene saksøker flybransjen, går vi konkurs.
Selv hvis de taper. Bare saksomkostningene...
Da kan vi like godt gi terroristene seieren.
For da er vi lammet. Leveringer, pendlere... Økonomien går i stå.
Vi står overfor en nasjonal krise.
Lee, Ken, hjelp oss å finne en løsning.
Dere vil altså forhindre at ofrene går til sak.
- Det er det de sier. - Nei.
- Det heter rettssikkerhet. - Vi vil begrense sivile søksmål.
Dere fratar ofrene retten til å søke erstatning.
Kutt ut dramatikken.
Vi foreslår et fond som tilbyr ofrene erstatning.
- For økonomisk tap, tort og svie. - Men fra oss, ikke domstolene.
Til gjengjeld lover de å ikke saksøke.
Nødhjelp for næringslivet. Men dere kaller det veldedighet.
- Ja, statsfinansiert veldedighet. - På visse vilkår.
- Ken, hjelp meg. - En rettssak kan ta ti, tyve år.
Ja. Etter at den har knust økonomien.
Og ofrene kan fortsatt tape. Det er til deres eget beste. Og nasjonens.
Hvor mange ofre er det?
Det vet vi ikke riktig ennå.
En forliksfullmektig skal forhandle alle erstatninger.
Et fast beløp for hvert mistet liv er også en mulighet, -
- men det var både direktører og vaktmestere i tårnene.
- De godtar ikke samme beløp. - Tør noen si hva det beløpet er?
Noen må snart gjøre det usmakelige arbeidet -
- å skrive et beløp på en sjekk.
Så... sier du at du vil ta jobben?
Nei, jeg mener... Tja...
Vi drøfter det akkurat nå, så...
Syns du ikke det er fælt å se alt det i fjernsynet?
Selvfølgelig er det fælt.
- Det er bare en hard jobb, Kenny. - Jeg vet det. Veldig hard.
- Og du er ikke akkurat... - Hva?
- Du er ikke prest, du er advokat. - Ja. Akkurat det de trenger.
Det er en prosess her. Jeg engasjerer et team, -
- lager en objektiv formel og tildeler rimelige beløp.
- Bare sånn? - Ja. Som i alle tidligere saker.
Dette er noe jeg er god til.
Dette er noe...
Dette er noe jeg kan gjøre for å hjelpe.
Dommer Weinstein fortalte hvordan du oppnådde forlik i DES-saken.
Etter ti års krig sperret du partene inne på et motellrom -
- og sa de ikke fikk komme ut før de hadde inngått forlik.
- Er det virkelig sant? - Ja. Men de fikk bestille mat.
Justisminister, mennesker er rasjonelle dyr.
Tvinger man dem til å forhandle, oppfører de fleste seg fornuftig.
Og du har bodd i Washington?
I politikken selger konflikt, men kompromiss fungerer best.
Ingen går hjem altfor glad, men de er glade nok til å gå hjem.
Når du går herfra, hva gjør deg glad nok?
Jeg vil ha jobben, John.
Ingen vil ha denne jobben.
Tja... Det snevrer inn valgmulighetene dine.
Det gjør vel det.
Det er bare det at du er demokrat. Du er Teddys tidligere stabssjef.
Jeg håpet det ville være en fordel. Dette er en varm potet.
Gir du jobben til en partimann eller en venn av presidenten, så...
Da får vi skylden hvis det mislykkes.
Velg meg, så er det opposisjonens skyld.
Hvis ikke jeg som ved et mirakel får det til.
Da virker vi romslige, siden vi fant deg på den andre fløyen.
Man mener, og jeg snakker på vegne av Det hvite Hus, -
- at hvis tiltaket skal avverge en økonomisk katastrofe, -
- må minst 80 prosent av de erstatningsberettigede si ja.
De må altså frivillig velge å ikke gå til sak.
Det burde ikke være noe problem.
Gratulerer, Forliksfullmektig. Har du flere overraskelser til meg?
Ja. Jeg vil arbeide gratis.
Kom her, alle sammen.
Camille og jeg vil takke dere for å holde firmaet gående -
- mens vi vier oss til dette pro bono.
Det blir ikke lett, og vi takker dere for hjelpen, -
- men hvis vi gjør jobben vår på den måten jeg vet vi kan, -
- kan vi kanskje bidra med noe her. Så takk og... Takk!
Forbereder du deg mentalt, eller planlegger du en rask flukt?
Når har jeg gapt over for mye?
Friidrettsstevnet i Brockton i -61.
- Jeg ble nummer to. - Og husker vinneren.
Phil Leonardo. Han stjal seiren fra meg.
Du vet ikke hvordan man taper, Kenny.
Dette er... ikke den typen sak.
- Ingen kan vinne. - Det er det jeg er redd for.
Ken, det er telefon til deg. Det er presidenten.
Tar du den her? Linje en.
- Det er Ken Feinberg. - Øyeblikk, så får du presidenten.
- God dag, mr. president. - Ken? Er det Ken Feinberg?
Ken, jeg vil gratulere deg. Ashcroft var imponert.
Det er ikke en jobb jeg ville ønsket min verste fiende.
Jeg hører du er hensynsløs. Jeg bare fleiper.
- Har jeg skremt deg vekk? - Nei, jeg er her ennå.
- Jaså, det er du. Bra. - Tusen takk, mr. president.
- Du kommer ikke til å angre. - Det håper jeg ikke.
Okay.
26. NOVEMBER 2001
God morgen. Jeg antar dere har hilst, men dette er Priya Khundi.
Priya var min beste elev i fjor.
Jeg tilbød henne jobb her, -
- men hun avviste meg til fordel for et fjongere firma på Wall Street.
De hadde hovedkontor i 98. etasje i nordtårnet.
Så vi er veldig heldige som har henne.
Har alle kopier av loven? H.R.2926.
Lov om stabilisering av luftfarten. Hvem har lest den? Flott.
- Tok det lang tid? Vet du hvorfor? - Den er kort.
Ja, og så er det ikke noe juss i den.
Det står at ofrene blir kompensert -
- basert på "økonomisk verditap".
Det betyr at administratorene, altså vi, skal skrive reglene.
Ken og jeg har gjort det før, og det er alltid ugreit.
Hvem er berettiget? Hvem får hvor mye?
Hvor begynner vi?
80 prosent.
- Det er målet. - Ellers virker ikke planen.
Hvis færre av de berettigede søker, kan søksmålene knuse økonomien.
Ikke noe press, folkens.
Vi skal sette en pris på hvert tap. Det være seg mistet lem eller liv.
De fleste som døde, var forsørgere.
Vi kan ikke bringe dem tilbake, men vi kan hjelpe med regningene.
Dere forstår at vi ikke vil kunne vurdere hver sak subjektivt.
Der kommer matematikken inn. Så vi trenger en formel.
Det er de nyeste aktuartabellene fra ledende forsikringsselskaper.
Vi bruker disse tallene som utgangspunkt.
Studer dem, og hjelp Camille å sette opp et forslag.
Okay. West Street, South Ferry, nedre Broadway -
- og Canal Street.
Sett at det er flere pårørende. Hvem får pengene?
- Er det testamente, følger vi det. - Og ellers loven i delstaten.
- Den delstaten de døde i? - Bostedet.
Hva gjør vi med samboere?
La oss snakke om fristen. Loven gir oss to år og en måned fra i dag.
- Det er 22. desember 2003. - Det føles kort.
- Ikke for sørgende. - Vi kan søke om forlengelse.
Nei, hvis vi forlenger fristen, tør de ikke gjøre noe.
Tidsfristen er vår venn.
- Okay. Hva glemmer vi? - Navnene.
Vi har ikke noen fullstendig liste.
Passasjerlistene og Pentagon... Det er de lette.
New Yorks politi og brannvesen og de store firmaene har lister, -
- men fortegnelsene over hvem som kom inn dørene...
- De er borte. - Vi vet ikke hvor mange vi mangler.
SAVNET
Charlies kyllingpiccata
TIL MINNE OM BRANNMANN NICHOLAS L. DONATO
VI VIL ALDRI GLEMME
- Slapp av. Vi har gjort slikt før. - Nei, dette er så nært.
- De er ikke advokater. - Fint. Jeg avskyr advokater.
Stiller du som president? Vær et menneske, ikke politiker.
- Takk. - Lykke til.
Takk.
God ettermiddag. Takk for at dere kom.
Jeg heter Kenneth Feinberg. Jeg er forliksfullmektig -
- i erstatningsfondet for ofre etter 11. september.
Jeg vil fortelle dere...
Jeg vil fortelle dere hvordan fondet kommer til å fungere.
Dere har alle fått dette foreløpige søknadsskjemaet.
Det sender vi snart til Kongressen til høring.
Når det er godkjent, vil vi ikke forandre det mer.
- Mr. Feinberg. - Jeg har et spørsmål.
Vent med spørsmålene til etterpå.
Jeg vil be dere se på tabellen øverst på side to.
- Som dere ser er formelen enkel. - Hvorfor trenger vi en?
- Vennligst vent... - Hvorfor trenger vi en formel?
Hvorfor får alle ikke det samme?
Livet til datteren min er like mye verd som det til en direktør.
Det aspektet av loven kan vi dessverre ikke gjøre noe med.
Gutten min var brannmann.
Var han mindre verd -
- enn kontormannen og børsmegleren?
Nei.
Ikke som menneske, nei.
- Livet deres endte på samme måte. - Men de hadde ulike lån.
Han vil bare lukke munnen på oss, så vi ikke saksøker.
- Hei. Har det begynt? - De er akkurat satt i gang.
- Vil du ha et søknadsskjema? - Nei, jeg har skrevet ut et selv.
Det er en trykkfeil på side tre.
Og det er også... Jeg skal skrive navnet mitt her, hva?
Og det er flere problemer.
- De er vesentlige, og de må løses. - Okay.
Hør... Som advokat vet jeg at det er en stor feil å ville ha rettssak.
- Har du mistet et familiemedlem? - Nei. La meg forklare.
Kongressen ga meg myndighet til å beregne den økonomiske verdien.
- Den økonomiske... Vær så snill... - Du er en forbryter i dress!
- Jeg forstår... - Forstår?!
- Jeg mener at jeg føler med dere... - Hvem har du mistet?
En rettssak kommer til å ta mange år.
Og kanskje dere ikke vinner. Dette er raske penger, og de er skattefri.
Ta på tenkehetta, og kom dere ut på banen her.
- Tror du det er et spill? - Nei. Unnskyld.
- Hva vet du om å miste? - Hva innbiller du deg?
Vi har mistet brødre, og så sender de en jødisk advokat...
Gid vi kunne spytte på graven din, som du spytter på vår.
Vent litt. Den mannen er ikke skyld i situasjonen vi står i.
Han er her for å fortelle oss hvordan staten vil håndtere den, -
- og jeg vil gjerne høre hva han har å si.
Takk. Takk.
Takk. Jeg var...
Hør... Som jeg...
Dette er bare et introduksjonsmøte.
Hvis dere har spørsmål som ikke blir besvart i brosjyren, -
- så kan man få et møte med staben min -
- hver arbeidsdag fra nå og frem til søknadsfristen.
Hva syns du? Kanskje litt dårlig ordvalg hist og her.
- Bare hist og her? - Camille?
Mr. Feinberg, Får jeg snakke litt med deg?
Frank Donato. Beklager å forstyrre.
Ingen årsak. Hei. Ken Feinberg. Hva har skjedd? Er det brukket?
Min sønn Andy brakk sitt i fjor. Rugbyskade.
Sørtårnet.
Takk for motet ditt.
Og min bror, Nick... Nicholas. Samme brannkorps.
Er han her?
Jeg beklager.
Han forsvant for meg etter at det første raste.
Han gikk inn igjen for å hjelpe.
- Det er heltemodig. - Ja, men det var nytteløst.
Ingeniørene visste at det andre ville falle.
De ba politiet evakuere, men radioene våre er bare skrot.
De virker dårlig i høyhus. Tro det eller ikke... I New York.
Vi har klaget på det i årevis, men de har ikke brydd seg.
Derfor gikk alt så galt. Forsømmelser. Gjerrige rass...
Unnskyld.
Når du skriver rapporten din, vil jeg ha med Nickys historie, -
- så de endrer forholdene.
- Kan du love meg det? - Vi kan i hvert fall se på...
Ikke bare prat. Jeg vil ha en forandring.
Det er derfor jeg er her. Ennå.
Øyeblikk. Camille, vil du komme hit?
Frank, det er Camille Biros. Hun er min viseadministrator.
- Hun kan forklare hele prosessen. - Trengs ikke. Jeg vil bare...
Du skal gi meg ditt ord, mr. Feinberg... Ken.
Så vil jeg og min kone og Nickys enke søke erstatning hos fondet.
Vi skal så avgjort se på det.
Vær så god. Det står en hjemmeside nederst. Første møte er i morgen.
Ja...
Første møte er i morgen.
Fiks Fondet. Ta et par stykker.
- Vi må snakke om dette. - Ja, men ikke nå.
- Det står en hjemmeside nederst. - God dag.
- Takk for hjelp i stad. Jeg ble... - Det står en hjemmeside nederst.
Jeg ble bekymret da du reiste deg. Men takk for at du gjorde det.
Jeg er for dannelse, mr. Feinberg. Charles Wolf.
- Du kommer til å se mye til meg. - Fint. Kall meg Ken.
- Jeg er sterkt kritisk til deg. - Det var leit å høre.
Min kone døde den dagen, og hele formelen er en fornærmelse.
Vær så god. Du får også en.
Jeg har laget en hjemmeside. Den heter Fiks Fondet.
Vær så god. Fiks Fondet. Det er to.
Og hvis du vil komme på vårt første møte, så er det i morgen.
Vær så god. Jeg vil gjerne ha deg med. Jeg har denne til deg også.
Det er en del notater og rettelser. Det er viktig at du ser på dem.
Vær så god. Ta dette. Besøk hjemmesiden nederst.
- Takk. Et par stykker til deg. - Det var hyggelig å møte deg.
Vi endrer ikke formelen. Det er til deres eget beste.
Flyselskapene ville kjørt dem i senk i retten.
Tror du ikke jeg vet det? Dette er annerledes.
Våre andre liknende saker ble avgjort etter mange år.
- Det er så nært for disse folkene. - De er opprørte.
Vi må være objektive for dem.
Det er til deg, Feinberg!
Faen ta deg!
Hva...?
O'Donnell, T., økonomidirektør Inntekt: 750 000
14,2 millioner
Oppvasker Inntekt: 23.015
350.000
JANUAR 2002 23 måneder til fristen
Familiene ankom i kveld. Cleary Gottlieb hjalp oss -
- med innvandringsdirektoratet, så vi bruker deres møtelokale.
Kommer du?
Unnskyld. Det er bare... Små rom for tiden... Og høyder.
Det går bra. Det er...
Jeg vil slå fast at statsborgerskapet deres -
- eller immigrasjonsstatus ikke påvirker prosessen her i dag.
Alt dere forteller oss blir holdt fortrolig.
Vi liker ikke det vi ser i tabellene dine.
Dere regner bare med årslønn. Hva med provisjoner og bonus?
- Det er ingen garantert inntekt. - Det er uakseptabelt, Ken.
- Og ingen trekk for livsforsikring. - Dette er ingen forhandling.
- Hvorfor straffe våre klienter? - Gi deg.
- Ingen blir straffet. - Takk, Lee.
Vi blir bare betalt for ikke å saksøke.
- Det er en grov forenkling. - Det er fondets formål.
Jeg var også på møtet, husker du vel.
Loven krever at vi baserer erstatningene på inntekt, -
- men vi har valgt å gi et grunnbeløp for alle tapte liv -
- på 200 000 dollar.
Det er vel å merke minimumserstatningen.
Skal de deles blant flere, eller bare de familiene som er her?
De skal ikke deles. Det er per avdød.
Dette er en rapport av en økonom -
- som kartlegger vekstratene til lønnen til klientene.
Vi foreslår at du tar utgangspunkt i de tallene.
Vi er her som venner, Ken. Formelen funker kanskje for servitriser, -
- men våre klienter forventer litt mer.
Hvis de ikke kan få det av fondet, vil de gå andre steder.
Så ille?
En flokk blodtørstige ulver. Hva med dine?
Takknemlige.
MAI 2002 17 måneder til fristen
- Skal alle ha veiledning? - Ja. Priya og de andre hjelper til.
Jeg snakker med så mange jeg kan. De fleste vil heller snakke med deg.
De mistet sine kjære, og ikke noe dere gjør kan fylle det tomrommet.
Dere vil føle dere kalde og kyniske fordi dere ikke kan glede dem.
Men... det er jobben.
Så bare prøv å huske hvorfor dere gjør det.
Jeg håper at det er i orden.
Stenografen er bare her for å skrive ned samtalen.
Greit.
Vil du fortelle meg -
- om din kone... Ann Marie?
Side 14...
I avsnitt 2K står det noe om noen økonomibilag jeg skal legge ved, -
- så jeg har gravd frem alle disse papirene her.
Det var alt jeg kunne finne.
Jeg vet ikke hvor jeg skal begynne.
La oss se om vi kan få oversikt over det.
Her blir det spurt om hun hadde noen handikap.
- Hvis hun hadde, får jeg mindre da? - Ikke nødvendigvis.
Faen ta deg. Dere er som et forsikringsselskap.
Du må passe på hva du sier både til dem og dere.
Barna mine trenger penger for oss begge to.
De vil ikke ha noen igjen.
Kan jeg ikke få en sjekk før fristen?
Hun skulle vært med et annet fly, -
- men en annen jente sykmeldte seg, så det ble min søster.
Og det var hun som anropte tårnet på radioen.
Flyvelederne... De spilte det for meg.
Hun må ha vært så redd.
Hun lyder så rolig.
Heisen kom, og alle trengte seg inn.
Men det var ikke plass nok, så Greg sa: "Det går bra. Bare kjør."
To andre kvinner var ikke klare, så han ville vente med dem.
Alle andre kom ut, og det kom aldri en heis til.
Jeg vet det fordi han ringte meg da de var fanget, -
- for å si at han elsket meg og barna.
Han sa...
Han fortalte at han satt fast. Han hadde tungt for å puste.
Og jeg hørte kvinnene skrike at de ikke ville dø.
Og da hørte han en beskjed... Jeg hørte den også.
De sa over høyttalerne: "Vennligst forlat bygningen."
Og Greg...
Han hadde sånn sans for humor, og han...
Mens han snakket med meg, begynte han å le.
Han spøkte og sa:
"Jeg er nok klar over at jeg må ut."
Han bare lo, helt til han sa: "Nå må jeg legge på, -
- for jeg kan ikke snakke mer, for jeg får ikke luft."
Jeg vet at jeg offisielt ikke er nærmeste pårørende.
Vi kom oss aldri til Vermont.
Og Toms foreldre vil ikke...
Det er en tradisjonell militærfamilie.
De later som om jeg ikke fins.
Men det var meg han ringte før det var slutt. Ikke dem.
Den gikk på telefonsvarer.
Jeg var ikke hjemme.
Jeg beklager virkelig.
Jeg kan reglene.
Ifølge loven var vi ikke noe for hverandre.
Men jeg vil at du skal høre stemmen hans.
Hei, skatt. Du har sikkert hørt om ståket i New York.
Et fly har truffet her også. På vestsiden av bygningen.
- Okay. Det er... Kan du skru av? - Jeg vet ikke om det er på tv.
- Det er nok. - Jeg elsker deg.
- Det er nok. - Jeg ringer når...
Han arbeidet i Pentagon. De ville inngå registrert partnerskap, -
- men Toms foreldre... De vil ikke engang snakke med Graham.
Hva sa du?
Loven i Virginia beskytter ikke homofile par -
- og den må vi følge.
Og det er det. Vi kan ikke gjøre noe. Vi kan ikke blande oss...
Hvorfor kan vi ikke gjøre unntak? Det er flere.
Forrige uke kom det inn en kreftsyk enke.
Hun trenger mer enn vi kan gi, og fort.
Vi kan ikke favorisere. Vi kan ikke skrive nye regler for hver søker.
- Jeg vet det er personlig for deg. - Du hørte ikke på dem.
Vi er ikke psykologer.
Har jeg ikke rett? Det er ikke vår oppgave.
Det er ikke fordi jeg ikke bryr meg. Vi er her fordi vi bryr oss.
Men jeg er nødt til å forholde meg nøytral.
Det er en grunn til vi setter regler og tidsfrister.
Det er jobben. Camille, si det til henne.
Priya.
Hei. Er du okay?
Ja. Han syns jeg tar det for personlig.
Han går for langt.
Nei. Han har rett. Det er personlig for meg.
Hvis jeg ikke kan være objektiv, så burde jeg kanskje ikke være her.
Jeg tror jeg trenger luft.
Vent. Ses vi i morgen?
Ja.
Gloria, kan du ringe restauranten -
- og spørre om Dede og barna spiser ennå?
De har ringt. Barna skulle rekke toget.
Men jeg skulle si til deg at de forstår.
Okay.
Jeg skjønner. Jeg beklager, men alle har gått hjem.
Kom igjen i morgen. Så sørger jeg for at...
Er det problemer, Gloria?
Mr. Donato, ikke sant?
Vi hadde en avtale, men trafikken forsinket oss.
Det er ingen her. Alle har gått hjem.
Jeg tar denne. Bli med inn på mitt kontor.
Ikke jeg. De.
Jaha... Frank fortalte om mannen din.
Nick. Frank tror dette er et bedrag.
At det er blodpenger for å dekke over feil.
Du er i det minste åpen.
Guttene vil nok bare ha farens historie i rapporten din.
Klart. Klart.
Vil du ta notater, eller noe?
Nettopp...
Stenografen har faktisk gått for i dag.
Kan ikke du skrive?
Hva...? Et øyeblikk.
Sånn.
La oss begynne med navnet.
Greit. Karen Donato.
Min mann, Nick... Nicholas Donato, var brannmann i New York.
- Brannkorps 179 på Staten Island. - Ja.
Har du...? Fortell mer om ham.
Du har ikke en liste med spørsmål?
Jeg pleier egentlig ikke å gjøre dette selv.
Det er bare vanskeligere enn jeg trodde.
Jeg skjønner. Hvis du er utilpass...
Vi var gift i åtte år, og jeg kommer ikke på noe å si.
Tja... Han må ha vært en god far.
Ja. Han var en fantastisk far. Når han kom hjem fra jobb -
- spilte han ball med Nicky jr. Han leste for Paddy.
Han likte til og med å skifte bleie på Tyler.
Se, det er en ekte helt.
Ja.
Han var mitt ett og alt.
- Kan jeg få et lommetørkle? - Ja.
- Vær så god. - Takk.
Alle sier at jeg skal se fremover.
Jeg vet ikke hvordan. Jeg kommer aldri over ham.
- Det er tidlig ennå. - Nei, aldri!
- Unnskyld. - Nei, nei. Det er i orden.
Du skal vite at du ikke behøver å skrive under i dag.
- Jeg vil ikke ha penger. - Ikke nå, men...
- Ikke noe beløp kan erstatte Nick. - Jeg mente ikke...
Jeg hadde ham i livet. Vi hadde så mange...
...drømmer og planer.
Og ting vi ville gjøre.
Og så var han bare vekk.
Han spiste ikke engang frokost. Han var bare vekk.
Og nå vil du gi meg penger. Frank vil jeg skal lage bråk.
Advokater ringer og sier at jeg skal saksøke.
Telefonen ringer ustanselig. Men det er aldri den samtalen jeg vil ha.
De ringer aldri og sier at de har funnet liket hans.
Og unnskyld, -
- men jeg vil bare at dere alle skal slutte å ringe.
La meg være i fred.
Beklager. Beklager at jeg kastet bort tiden din.
Kenny?
Jeg snakket med en enke i dag. Tre barn.
Kan du tenke deg det?
Nei.
Jeg visste ikke hva jeg skulle si.
Noen ganger er det ikke noe å si.
Den er blokkert!
Vel, jeg elsker deg. Jeg ringer når jeg kommer ut.
Folk faller om av røyken. Farvel. Beklager at jeg...
Hei, skatt. Du har sikkert hørt om ståket i New York.
Et fly har truffet her også. Vestsiden av bygningen.
Fiks Fondet
Hvorfor er offererstatningsfondet urettferdig?
Det er ikke presidentens foretrukne alternativ.
Det er siste utvei. Vi kan bevise -
- at Saddam Hussein har lagre med masseødeleggelsesvåpen, -
- til og med atomvåpen.
Men det er ikke vi som fremtvinger denne avgjørelsen.
Saddam Hussein gjør det. Og vi vil...
Siste stopp for ekspresstoget: New York, Penn Station.
FIKS FONDET
Unnskyld meg et øyeblikk.
Takk. Vi begynner snart.
- En fiende iblant oss. - Priya Khundi.
Ja, det husker jeg.
Har mr. Feinberg sendt deg for å spionere eller for å lytte?
Han vet faktisk ikke at jeg er her.
Det er lettere for ham hvis vi forblir tall, hva?
- Lettere å håndtere. - Han har rett. Det er det.
Jeg forstår. Ja, ja...
Men du kom.
Jeg har fulgt bloggen din.
Din kone, Katherine, arbeidet hos Kyle og MacAllan.
Ja. Det var drømmejobben hennes.
Det ville vært min også.
Jeg skulle ha begynt den uken.
Du store...
Jeg er glad for at du...
Får jeg spørre deg...?
Hvor mye ville ditt liv vært verd ifølge regnearket til sjefen din?
Jeg er ikke gift, så mindre enn Katherines.
Syns du det er rettferdig?
- Nei. - Men det gjør sjefen din.
Han tror ikke at rettferdighet fins.
- Gjør du? - Ærlig talt så vet jeg ikke.
Men jeg kom hit for å lytte.
DESEMBER 2002
Er du sikker på at det er de nyeste tallene? Er summene korrekte?
- Teknisk sett har vi rundet opp. - Det er greit. Vi har et år til.
Folk venter til fristen. De bare unngår det inntil videre.
Nei, de unngår oss. Se på dette.
Å ja. Fiks Fondet. Det er min venn fra borgermøtet.
Hjemmesiden hans får over dobbelt så mange besøk som vår.
- Han har nesten 7000 navn på listen. - Det har telefonkatalogen også.
- Jeg har besøkt ham. - Jeg sa det var greit.
- Han er en leder. - En plageånd.
Han vinner folks tillit. Rik som fattig, redningsfolk...
Det burde vi også gjøre. Han kan få dem alle til å saksøke.
- Hva er det han vil? - Kanskje du burde spørre ham selv.
- Charles. - Mr. Feinberg.
Beklager at de lot deg sitte her med musikken på.
- En lise for sjelen. - Ja.
Det var visst musikerne fra Lincoln Center.
Bartoli var fenomenal.
Å, du liker opera. Jeg satt i styret det året.
Min hustru, Katherine, sang sopran i et amatørkor. Jeg synger tenor.
- Det var sånn vi møttes. - Hun må ha hatt en vakker stemme.
Ja.
Passer hun bedre inn i formelen din da?
- Leser du hjemmesiden min? - Nei. Jeg kan ikke datamaskiner.
Staben min tar seg av slikt. De sier du er en fornuftig mann, -
- og du har visst påtatt deg en slags lederrolle blant de vi hjelper.
Det er bra... fint, fint.
- Burde vi ikke snakke sammen? - Det er derfor jeg kom.
Si hva du vil ha. Vi kan foreta noen justeringer.
Vi kunne heve grunnbeløpene.
- Så du tror det handler om penger? - Ja, selvfølgelig.
- At det er grådighet? - Nei, nei, nei.
Ikke grådighet. Penger, ja. Grådighet, nei.
Penger gir folk mat på bordet og tak over hodet.
Folk kan kalle det uverdig, -
- men la oss ikke late som om penger ikke betyr noe.
De hjelper folk å komme videre.
- Hvem? - Hva mener du?
Vet du hva vi heter? Har du selv møtt noen av oss?
Ja, det har jeg faktisk.
Og hva var de verd?
Nå snakker du om tall og later som om...
- Kast den ut. - Hva da?
- Formelen din. - Det kan jeg ikke.
- Vi trenger noe rasjonelt. - Det forstår jeg.
Men min kone er ingen statistikk.
Nei, selvsagt ikke, men vi må følge et sett regler.
Hjelper reglene dine Graham Morris?
Partneren hans døde to uker før de skulle bli registrerte partnere, -
- men du ville gi erstatningen til foreldrene som fordømte ham.
De hadde ingen kontakt, mr. Feinberg.
- Er det rettferdig? - Vi er bare administratorer.
Reglene dine begrenser skader til de som skjedde med en gang.
Vi har ryddefolk med luftveisskader på grunn av asbest.
De pustet inn den dritten i ukevis.
Men hvis ikke de kom til åstedet innen tre dager etter angrepet...
Vi måtte trekke grensen et sted. Hvis vi ga erstatning til alle -
- som ble skadet på stedet, hvor slutter det da?
Jeg vet ikke. Det er opp til deg.
Gir ikke loven deg vid fullmakt til å utøve skjønn?
Jo, men jeg står også til ansvar overfor skattebetalerne.
Jeg kan ikke tøye reglene for alle som faller utenfor.
Hvorfor ikke? Kongressen kunne. Det vet du godt.
Da loven sa at vi kunne saksøke to flyselskaper i senk, -
- så skrev Kongressen om loven på en eneste dag.
Hvorfor? Fordi de store selskapene ba dem om det.
Men når 7000 borgere kommer til deg og ber om respekt, -
- så oppfører du deg som om den loven kom ned fra Sinai!
Mr. Feinberg, ikke si at du ikke kan gi oss det vi vil ha.
Bare si at vi ikke har høyeste prioritet.
Innrøm det... overfor deg selv.
- Hallo? - Kenneth Feinberg?
Kom her! Pokker også. Hallo?
- Er det Kenneth Feinberg? - Ja. Hvem er det?
Bart Cuthbert. Jeg representerer en erstatningsberettiget person.
Dette er privatnummeret mitt. Du kan reise krav på kontoret.
En på kontoret sa at du selv tok møtet i denne saken.
Det er en ung dame ved navn Karen Donato, Nicholas Donatos enke.
Han var brannmann og hadde tre sønner på åtte, seks og fire år.
- Hva gjelder dette? - Det er et uvanlig scenario.
Jeg vil ikke bry deg. - Nei, kjør på. Jeg er vant til det.
Okay. Min klient, Melanie Vale, var mr. Donatos elskerinne.
Jeg vet ikke om jeg hørte riktig.
De har to døtre, som var ett og tre da angrepet fant sted.
Jeg har DNA-bevis på farskapet. Min sekretær kan fakse dem.
- Mr. Feinberg? - Ja.
Ja vel. Jeg ser frem til å lese papirene.
Jeg er ikke ute etter bråk, men mr. Donatos erstatning -
- skal gå til fem barn i stedet for tre.
Jeg ser frem til å høre fra deg.
Hei!
Du hadde flere spørsmål om Nick.
Ja, det er bare til saksmappen.
Jeg har sagt at vi ikke vil ha pengene.
Å, se. Bryllupsbildene deres.
Nei. Det var bare for syns skyld. Bryllupet sto egentlig på rådhuset, -
- før jeg var på størrelse med et sirkustelt.
Jeg sa til ham at jeg ikke trengte noe stort -
- som bevis på at han elsket meg. Han jobbet doble skift et helt år.
Han ville ikke ta imot penger fra min familie eller noen annen.
Bare så vi kunne få det bildet på veggen. Sånn var han.
Og jeg antar at det er Nicky jr.
Nei, en jente. Vi mistet henne. Hun ble født for tidlig.
- Beklager. - Det gjør ikke noe. Eden.
De fleste fedre ønsker seg ikke jenter, men det gjorde Nicky.
Hei.
Du behøvde ikke komme. Unnskyld meg.
- Jeg har frokostblanding til ungene. - Takk. Hallo!
- Jeg er straks tilbake. Unnskyld. - Hei, Frank.
Jeg ville bare drøfte Nicks erstatning.
Vi søker jo ikke.
Nei, men bare i tilfelle at Karen velger å...
Får jeg vise deg noe?
Jeg vil vise deg dette beløpet.
Det er bare det anslåtte beløpet.
- Det betyr... - Jeg vet hva "anslått" betyr.
Du og Nick hadde et nært forhold.
Ja. Han var lillebroren min.
Så jeg antar at du ville visst det dersom det var noe -
- som Nick ville holdt skjult for Karen.
- Broren min var et familiemenneske. - Selvsagt, ja.
Vi skriver ikke under.
Frank, det er penger til guttene. De er skattefri.
Nicky døde fordi folk som deg ruget på pengesekken.
Tror du at du kan rette på det ved å kaste penger på graven hans?
Ut av hans hus.
Ja vel.
Det er Tom jr. Syns du ikke han ser eldre ut?
Det er han som ikke er i uniform. Han var sivilarbeider.
- Broren, Dave, kjemper for ham. - Det er veldig modig.
Det var bare 11 måneder mellom dem. De var uatskillelige som barn.
Jeg har møtt Toms partner, Graham.
- Snylteren? - Tom...
Mannen min prøver å si at den mannen er en løgner.
Han og Tom bodde sammen. De hadde planer om å...
De delte hus. Tom hadde jentekjærester.
- Han var... mrs. ...? - Biros.
Mrs. Biros, denne gutten var forelsket i sønnen vår.
Han prøvde å få kloa i ham, men Tom...
- Vi kjente sønnen vår. - Sånne folk kommer krypende frem.
Du må se mange av dem på kontoret.
Det var ikke det inntrykket han ga meg.
Er det ikke alltid sånn det er?
- De sier at tallene har stagnert. - Det er fortsatt god tid.
Du har bare fått 900 søknader. Det er ikke nok, Ken.
- Jeg møtte din venn Charles Wolf. - Wolf? Lykke til med ham.
Han kjemper for de oversette. Han vil ikke gjøre de rike rikere.
Slike beskyldninger får folk til å kalle deg ufølsom.
Samme det.
Vi fant et felles ståsted. Høyvann løfter alle skip.
Jeg blander vel metaforene, men poenget er -
- at hvis han støtter oss, har vi nok til et søksmål.
Vent litt. Truer du med kollektivt søksmål?
- Nei, jeg tilbyr å hjelpe deg. - Pisspreik.
Du har råd til ta sjansen på en langvarig rettssak.
- Ulikt de fleste av de folkene. - Du har ikke møtt de folkene.
- Og de kan altså ikke fordra deg. - Kanskje, kanskje ikke.
Jeg tilbyr dem et valg. Som din venn vil jeg tilby deg det samme.
Hev erstatningstaket. Så gir jeg alt til fondet ditt.
Pent innpakket.
La oss vinne dette sammen, Ken.
Er det det nyeste tallet, Ken? 15 prosent?
Vi har fortsatt fire måneder, John. Jeg er trygg på det.
Jeg vet det. Trygg...
Selskapene blir nervøse, Ken.
- Jeg hadde ikke ventet flylobbyen. - Jeg skal bare høre på.
Lee Quinn vil saksøke hvis ikke du legger på mer penger.
Quinn er ikke problemet.
Hvis dere vil endre loven for å hjelpe folk, -
- så er det mange som pustet inn giftige kjemikalier -
- og ikke ble syke før måneder senere. De er ikke omfattet av loven.
Det ville vært uproduktivt. Da må loven gå til høring.
Har du vært med på det noen gang?
Ti måneder senere er loven et vrak, økonomien er i grøfta, -
- ingen får noe, og ingen blir gjenvalgt, så ja... Nei.
Quinn bryr seg bare om folk på toppen fordi de betaler ham.
- Saken er et problem for oss. - Jeg jobber for skattebetalerne.
- Vi betaler også skatt. - Dere må ikke se ofrene i øynene.
Du har vide fullmakter, selv innen rammen av formelen din.
Vi ber deg bare få Quinn fornøyd, så han forsvinner.
Jeg forholder meg som sagt nøytral.
Justisdepartementet støtter deg, uansett hva du bestemmer deg for.
11. SEPTEMBER-HYLLEST
Jeg mistet hunden Jeg mistet en ørering
Jeg mistet far Jeg mistet stemmen
Jeg mistet billetten min Jeg mistet nøklene
Jeg mistet kartet Jeg mistet forstanden
Jeg mistet orienteringen Jeg mistet mælet
Jeg mistet en sokk Jeg mistet en paraply
Jeg mistet en sokk Jeg mistet en tann
Jeg mistet tennene Jeg mistet et bein
Jeg mistet hunden Jeg mistet en ørering
Jeg mistet far Jeg mistet stemmen
Jeg mistet billetten min Jeg mistet nøklene
Jeg mistet kartet Jeg mistet forstanden
Jeg mistet orienteringen Jeg mistet mælet
Jeg mistet motet Jeg mistet troen
Jeg mistet min hull
Jeg mistet håret Jeg mistet hånden
Jeg mistet øyet Jeg mistet huset
Jeg mistet mælet Jeg mistet navnet mitt
Jeg mistet boken min
Mr. Feinberg? Jeg tenkte meg at jeg traff deg her.
Hei, mr. Wolf.
Katherine ville nok satt pris på det, men jeg forstår ikke musikk -
- som man må slite for å høre. Forstår du?
- Ja, det er ikke Puccini. - Det kan vi bli enige om.
Jeg trodde du ville sitte på hedersplassen.
- Å, er det så ille? - Ja.
Du... Jeg ville gjøre dette fordi jeg syntes -
- at jeg burde tjene mitt land i nødens stund.
Kanskje egoet mitt også spilte inn. Men her er vi...
Jeg har fått med 1100 familier.
Det er fortsatt 6000 igjen.
Ja. Tja...
Jeg er klar over at fondet ikke er perfekt.
Det er folk som ikke passer inn i de reglene vi har skrevet.
Det er jeg klar over.
Jeg vet ærlig talt ikke hva jeg skal gjøre.
Husk at du ikke er broen.
Okay. Det lyder som en lykkekake.
Nei. For lenge siden bodde Katherine og jeg i en by nord for New York.
Ithaca. Kjenner du den?
Den hadde en praktfull bro fra de harde trettiåra.
I mine øyne var den vakker.
De ville rive den for å anlegge en motorvei.
Så jeg kom i byrådet, og jeg brukte to år og alle sparepengene våre -
- på å kjempe for den betongklossen.
Og da de rev den -
- satt jeg hjemme og hang med nebbet et par uker.
Og Katherine...
En dag så hun på meg og sa det til meg.
"Du er ikke broen."
Den lå i grus. Ikke jeg.
Jeg er her ennå.
- Med en ny håpløs sak. - Meg, antar jeg.
Nei, nei, nei. Det er...
Jeg har ikke noe imot deg, Feinberg. Det skal du vite.
Du... Det er godt mulig at jeg har spolert alt dette, -
- men hvis jeg så mye som sier at loven bør endres, -
- går den tilbake til Kongressen og dør.
Ingen får noe. Den bare dør.
- Da fortjener den å dø. - Fordi den ikke er perfekt?
- Nei. Fordi den ikke er rettferdig. - Det kan jeg ikke endre.
Vel, noe må endres. Finn det.
HAR SØKT: 18 % MÅL: 80 %
HAR IKKE SØKT NEW YORK
kontoutskrift
HAR IKKE SØKT NEW YORK
Avblås leteaksjonen. Jeg fant ham.
- Har du sovet her? - Åpenbart.
Jeg gjennomgikk disse sakene. De som ikke har søkt.
Hva skjer med saken din om registrerte partnere?
Det er en av mange. Det blir ikke et problem for newyorkerne, -
- for Pataki har forlenget støtten til homofile etterlatte.
Lovgiverne i Virginia har et annet syn på saken.
Da må vi ringe guvernøren.
Vi kan ikke hjelpe alle med særlige interesser, men det er en begynnelse.
Så har vi disse stakkarene, redningsfolkene. Det er verre.
- De visste ikke at de var syke. - Ken...
Vi må ta støyten. Vi må se bort fra formelen.
- Ken... - Jeg vet det.
Vi har mye å gjøre, men hvis vi gjør dette, må vi gå hele veien.
Vi må vurdere sakene enkeltvis.
Kan ikke de komme til oss, må vi dra til dem. Forstår dere? Bra.
Hva? Liker dere det ikke?
Vi elsker det.
Fint. Arranger noen møter. Jeg henter kaffe.
Jeg og noen andre sterke karer brakk opp dørene, -
- så folk kunne komme seg vekk.
Det var da det skjedde.
Oksygenet antente alt drivstoffet, og...
...det var det.
En mann som meg tror at han er tøff og tåler alt.
Til du ser en femåring og en seksåring i øynene og sier...
...at du har løyet for dem, og at mor ikke kommer hjem.
...og spurte meg om han hadde gifteringen på. Jeg spurte hvorfor.
- Trenger du noe? - Nei, jeg vil være med.
- Kanskje bare lytte, men... - Sandra, er det greit?
Fortsett. Når du er klar, altså.
Hver gang han skulle fly ba jeg om reiseplanen.
Bare så jeg kunne puste lettet ut når han hadde landet.
Når han hadde fast grunn under føttene igjen.
Bare foreldre kjenner den følelsen.
Og jeg får den aldri igjen.
Det er en flue til fritidsfiske.
Han laget dem. Vi laget dem sammen.
Min kone og jeg vil at du skal ha den.
Takk. Takk.
Fordi han var forbrent på 90 prosent av kroppen sa de til oss -
- at vi kanskje ikke ville kjenne ham igjen.
Og så fikk vi en telefon fra rettsmedisineren.
De sa det hadde skjedd en forveksling, -
- og at vi måtte gjøre en ny identifisering.
Det viste seg at vi hadde sittet fire dager hos en vi ikke kjente.
Mens Alex...
Mens han døde.
Min kone og jeg tenkte: "De stakkars menneskene."
For du antar at det rammer andre.
Etter noen timer bekreftet de at hun var på et møte der.
Da gikk det opp for oss at vi var de menneskene.
- Det var et sjokk. - Klart. Det gjør meg vondt.
Jeg befant meg på 85. etasje. Vi gikk tidlig ned trappen.
- Kall meg Jean. - Fortell litt om sønnen din.
- Når flyttet han fra Iowa? - I 1997.
Han fikk jobb som analytiker. Han var henrykt over...
Jeg syns du skal ta pengene fra staten.
Jeg lider av angst. Jeg sover ikke mye.
- Det kan jeg tenke meg. - Jeg måtte flytte fra byen.
Jeg gjør alt for å fremskynde prosessen.
Jeg ser ikke ut til å føle noe, men det gjør jeg innvendig.
Jeg har lyst til å snakke med alle om det jeg holder tilbake.
Jeg vil fortelle hvor vondt det gjør, og hvor stort press jeg føler.
Jeg må tøyle følelsene mine.
Jeg må være sterk for deres skyld, men også for min egen skyld.
Det var far god til. Jeg må være samme mann som ham.
1. DESEMBER 2003 tre uker til fristen
HAR SØKT: 36 % MÅL: 80 %
Det er ikke nok.
- Vi fortsetter frem til fristen. - Kanskje vi skal offentliggjøre det.
Nei, da ser det ut som om politikken er endret.
Da går loven tilbake til Kongressen...
FIKS FONDET
Hva om en annen kunngjør det?
- Så du snakker med folk? - Ja.
Og jeg hører at du har fortalt dem at du kaster ut formelen.
Nei. Loven gir meg vid myndighet, og den skal jeg bruke.
Hvis folk melder seg, gjør jeg alt for å hjelpe dem.
Hvilken garanti gir du? Ditt ord?
- Å, Charles. Altså... - Hva?
Jeg beklager, mr. Feinberg, men i to år har du sagt til oss -
- at du bare er regjeringens hoderegner.
- Nå ber du oss stole på deg. - Nei, jeg ber deg.
Du har allerede tillit hos folk. Hjelp dem å stole på meg også.
- Er du bare ute etter å vinne? - Nei, jeg vil rette noe galt.
- Når har du møte med Lee Quinn? - På mandag.
Han vil si til deg at du ville ha barn.
En 40-årig gift kvinne som var gravid. eller prøvde å bli det.
Erstatningen blir skyhøy.
Og Quinn vil instruere deg i når du skal gråte og skjelve.
- Hvordan vet du det? - Fordi vi er like.
Det er det jeg ville gjort.
10. DESEMBER 2003 13 dager til fristen
Justisministerens kontor
Holdt ikke Ashcroft avtalen?
Han er under press selv.
Tror du det er en melding? "Gi Quinn det han vil ha."
Det er ikke noe forslag. Vi har tid. Du sier jo de kommer til fristen.
Tenk om jeg tar feil.
Tenk om jeg tar feil, Camille.
Unnskyld. Du har gjort ditt beste. Alle har gjort sitt beste.
Det er telefon, Ken. En advokat fra Queens ved navn Cuthbert.
- Ta imot beskjed. - Det gjelder Donato-saken.
Hvis du ikke sier det til enken, så gjør han. Du har til i morgen.
Ken?
Karen har ikke kommet hjem ennå.
Hun sa du hadde ringt. Du ville ikke si hvorfor.
Når er hun tilbake?
Legg vekk sjekkheftet. Vi blir med på søksmålet.
Gjør det dere syns er best.
Men du vet bedre, hva?
Nei, jeg skal ikke vite bedre, eller dømme.
Faen ta deg. Du fatter ikke hvorfor hun er trofast mot en død mann.
Frank, fristen er på lørdag. Etter det ser dere ikke mer til meg.
Det er det første du har sagt jeg er glad for å høre.
- Jeg må snakke med Karen først. - Hun er som sagt ikke hjemme.
- Jeg kan gi beskjeden videre. - Det tror jeg ikke du gjør.
Jeg tror du vet det alt.
Du trenger ikke beskytte ham lenger. Nick er død.
Du kjente ikke Nick. Han var et godt menneske.
Dette handler ikke om Nick.
Han gikk inn igjen for å hente meg. Inn i tårnet.
- Visste du det? - Nei.
Kanskje han blåste i ordren og sa: "Broren min er der inne."
Han døde mens han prøvde å redde meg. Skal jeg glemme det?
Har du ingen familie?
Når du dør, oppdager de kanskje at du heller ikke var en helt.
- Jeg er ingen helt. - Det var Nick.
Han var et godt menneske.
Derfor ville han ønsket at alle barna hans fikk sitt. Alle barna hans.
Jeg vet ikke hva jeg ville gjort hvis jeg var deg.
Jeg kan ikke tenkte meg det. Jeg ville kanskje saksøkt alle.
Men dere er ikke de eneste etterlatte. Det vet jeg at du vet.
Den familien vil ha pengene, og jeg syns de fortjener dem.
Det ville sikkert Nick også syns.
Derfor vil jeg anse dem som likeberettiget.
Jeg ville bare si det til Karen, så hun slapp å lese det i avisen.
- Hva heter de? - Gå inn igjen.
Nei. Jeg vil vite det.
Jenna og Belle.
Han hadde alltid ønsket seg jenter.
Fornøyd nå?
19. DESEMBER 2003 fem dager til fristen
HAR SØKT: 51 % MÅL: 80 %
Posten er her.
- Vil alle sammen kvittere? - Jeg skriver under.
Hvor mange har dere?
- Hvor mange har du? - 30, kanskje 40.
Jeg også.
Jeg beklager.
Du gjorde ditt beste.
Gjorde jeg?
Jeg beklager for det.
Du arbeider for hardt, Ken. Ta en drink.
Nei, la oss bare få det gjort.
Du må ikke tro at jeg ikke respekterer korstoget ditt.
- Det er ikke det det er. - Nei, jeg vet det.
Du er Robin Hood. Du løser alles problemer en god gjerning om gangen.
Du forgiftet brønnen, Lee.
Du spilte på folks frykt, smerte, sinne -
- og mistro til staten for å få dem til å handle til skade for dem selv.
Det er min datters fødselsdag. Vil du godta de beløpene eller ikke?
Gi meg en kulepenn.
Jeg vet at det svir.
Men rettferdighet er ikke målet. Målet er å komme videre.
Hva?
- Jeg har sagt det. - Ja, sikkert.
Du har alltid vært min helt, Ken.
Jeg så deg argumentere foran Full i 1984. Du hadde hår da.
Du trodde neppe selv på det du sa, men det lød faen meg bra.
Hva gjør du? Ken...
Ikke vær dum nå.
Ken... kom igjen, da.
Jeg har ombestemt meg, Lee.
Ken... Ken!
- Ken! - Hva skjer her?
Familiene. De har ringt og kommet hele formiddagen.
- Plutselig vil alle ha et møte. - Hvorfor?
"Vi sa til mr. Feinberg at det ikke er pengene vi er ute etter."
"Vi vil at systemet behandler oss med verdighet og respekt."
"Jeg tviler på systemet ennå, men har begynt å tro på mr. Feinberg."
"Derfor kan jeg med glede meddele at fondet er fikset."
- Vi kom akkurat over 65 prosent. - Godt, la oss fortsette, folkens.
Kan du komme med det før klokken tre?
Carrie, er det Richmond?
Ja. Jeg vet at barna dine skal begynne på skolen snart.
Hvis du vil, kan vi sette et beløp rett inn på skolekontoen, -
- hvis det hjelper. Hva sier du til det?
Jeg kan fakse papirene til et kopisenter. Bor du nær et?
Det kan jeg sjekke for deg. Bor du fortsatt på Arthur Avenue?
Hallo.
Charles.
- Jeg får gå tilbake. - Godt å se deg.
Vær så god. Det er fortsatt en trykkfeil på side tre.
Det ser vi på med en gang.
- Og du tok feil angående Lee Quinn. - Prøvde han ikke å instruere deg?
Jo. Men du er ikke lik ham i det hele tatt.
Farvel, mr. Feinberg.
Ken.
Nei, mrs. Benson, jeg har håndtert søknaden din selv.
Det har vært et problem med trekk for livsforsikring.
Jeg har lekt med tallene og har et forslag jeg tror du vil like.
Vi vil sikre oss at dere har alt...
Du har fylt den ut riktig.
Vil dere ta i her?
- Det er mange flere nede i bilen. - Få dem talt opp.
Kom igjen, folkens.
Okay. Hva har dere?
- Litt over 95 prosent så langt. - Skal vi ringe presidenten?
- La oss drikke oss fulle. - Sammen med presidenten.
Mr. Morris, det er Camille Biros fra offererstatningsfondet.
Du har sikkert hørt nyheten.
Du skal vite at takket være din sak -
- har vi kunnet hjelpe mange i liknende forhold i New York.
Men på grunn av Toms foreldre -
- og loven i Virginia kunne vi dessverre ikke hjelpe deg.
Jeg er virkelig lei for det.
Jeg er sikker på at det ikke hjelper.
Hei. Jeg skal bare ha et kjapt ord med ham.
Hei, mr. Feinberg. Jeg...
- Unnskyld, jeg... - Bli med hit.
Jeg...
Jeg vil bare...
Jeg ville ikke vite det. Jeg er ikke dum.
Han fikk telefoner etter middag, og sa at det var Frank, -
- og at det var en stor brann i byen eller noe sånt.
Han kysset meg farvel, og jeg lot som om jeg ikke visste at han løy.
Senere satt jeg borte hos Irene, -
- og da Frank kom hjem, spurte jeg: "Hvordan gikk det med brannen?"
Han så på meg uten å fortrekke en mine og sa:
"Nicky rydder opp."
"Men han var en ekte helt i kveld. Du skulle sett ham."
"Det kan ta litt tid, da, så ikke vent oppe."
Jeg hater ikke Frank for det, -
- for Nicky var lillebroren hans.
- Jeg ville ikke at han skulle dø. - Selvfølgelig ikke.
- Men jeg ville henne vondt. - Du gjorde ikke noe galt.
- Nei, men Gud prøver oss. - Det er ikke din skyld.
Kan du passe på at de får det de trenger?
De små jentene hans.
Det skal jeg.
Erstatningsfondet var det eneste av sitt slag i USAs historie.
97 % av de berettigede søkte, -
- og fondet delte ut mer enn 7 milliarder USD til 5560 personer.
Bare 94 personer avviste å delta.
Fondet ble lagt ned i 2003, men nye ble stiftet i 2011 og 2019 -
- etter press fra befolkningen for å fortsette å hjelpe -
- de som lider av langvarige helseproblemer.
Ken og Camille har også administrert erstatningsfond i saker som:
Virginia Tech-massakren BPs oljeutslipp
Massakren i Aurora, Colorado Sandy Hook-massakren
Terrorangrepet i Boston GM-tenningsulykkkene
Terrorangrepet i Orlando - Seksuelt misbruk i den katolske kirken
Terrorangrepet i Pittsburgh Boeing 737 MAX-flystyrtene
Massakren i Dayton, Ohio
.::TWA - Your Source Of Quality!::. Oversettelse: Tron Furu