Baseret på virkelige hændelser
Jeg gjorde bare, hvad jeg var uddannet til.
Man indser, hvor skrøbelig man er.
Det var hans første dag på det kontor.
- Han var så glad. - Jeg har lungefibrose.
Da jeg så bygningen kollapse, bad jeg bare.
- Nu er de færdige med at grave. - Hvordan kan det blive nemmere?
Jeg måtte acceptere det.
- Jeg mistede en søn. - De var væk.
Vil I have andre oplysninger?
Jeg vil sige det her: Jeg er vred.
Jeg er vred på Gud.
Og jeg er vred på vores land, fordi de lod det ske.
Min smukke dreng...
...blev brændt levende på grund af dem.
Vi har ikke engang et lig.
Hvis nogen tog jeres barn...
...og sprængte det i luften...
I ville ikke have så meget som en fingernegl.
Hvordan kommer man videre?
Hvordan regner man det ud?
Hvad... er... livet... værd?
Det er ikke et trickspørgsmål.
Hvem vil give os et tal?
Bagerste række. Du der... Barron.
- Fortæl os, hvor du kommer fra. - Jeg voksede op i Wichita.
Kansas. Bondedreng. Godt. Voksede du op på en gård?
Min kærestes far dyrkede durra.
Din kærestes far dyrkede durra. Politano...
Politano, du er nu Barrons kærestes far.
Le ikke. Det er meget trist. Barron er lige død.
Knust på tragisk vis af en mejetærsker -
- på Politanos durramark.
Dickerson repræsenterer nu Barron. Og hvor er frøken Chen?
Chen, du repræsenterer Caterpillar, -
- producenten af mejetærskeren, som dræbte stakkels hr. Barron, -
- i det civile søgsmål -
- mod Barrons kærestes fars durrafarm og Caterpillar.
Chen, hvor meget tilbyder du Dickerson i erstatning?
Godt. Lad mig omformulere.
Hvor meget er Barrons liv værd? Giv os et beløb.
- $2 millioner? - Hallo. Jeg læser jura.
Det kunne jeg tjene, før jeg fylder 30.
Måske hvis du fik topkarakter til eksamen og ikke var død.
Nu er det op til Dickerson og...?
Patel.
Patel er Barrons stakkels sørgende mor.
- $3 millioner? - 2,7.
- Top. - Sådan. Der var aftalen.
Bare så I ikke er i tvivl, så er det her ikke et filosofikursus.
Inden for jura har det her spørgsmål et svar, og svaret er et beløb.
Og det er det, jobbet går ud på.
Nej... Ja, 55 per offer. Og begge parter indvilgede.
Nemlig. Ingen synes, det er retfærdigt, -
- men retfærdighed er ikke målet. Målet er at komme videre.
- Tak, hr. senator. - Hr. Feinberg, De har en besked.
Bare husk mig, når der er en ledig plads ved Højesteret.
Rehnquist ser bleg ud.
Han ser bleg ud, sagde jeg.
- Hallo? Han forsvandt. - Det er nok godt det samme.
- Det var en spøg. - Det bør man ikke behøve sige.
Jeg har lige sparet skatteyderne... Tror du, han lagde på?
Han er sikkert ved at bestille et monument.
Darryl, jeg har et vigtigt spørgsmål. Er det fødselsdagskage?
Margo fra bogholderiet. Var det det vigtige spørgsmål?
Nej. Gemte hun et stykke til dig? Gloria, hvor var vi med den e-mail?
"Så jeg må bede om..."
Så jeg må insistere på... ikke bede om... at du kommer til tiden.
Jeg har et travlt program den dag, så punktlighed er påkrævet.
Vend venligst tilbage snarest.
- Kærlig hilsen far? - Hvad? Ja, ja. Kærlig hilsen far.
- Jeg skriver det rent med det samme. - Tak.
Hvorfor bygge, når vi kan købe huset på Cape Charles?
- Tåge. - Du kunne stadig pendle.
- Tågerisikoen er dobbelt så høj. - Det er ikke en rigtig statistik.
Tallet er 2,2. Er det et godt otium?
Baserer man sin fremtidige lykke på vejrdata, er man 100 % mindre sjov.
Hvorfor glor han bare på mig?
Du går alligevel ikke på pension.
Godnat, skat.
Fordi de vil åbne endnu en skobutik. Det mangler vi jo.
Og de vil fjerne de smukke buevinduer.
Dem med de der korintiske kartoucheagtige udskæringer.
De vil sætte moderne vinduer i, så de kan sælge flere gummisko.
- Ikke på din vagt. - Nej. Nu driller du mig.
- Der er kylling piccata på køl. - Jeg sender det her. Bare vent.
- Al magt til folket. - Jep.
- Man kan faktisk skille den ad. - Hej. Godmorgen.
Man kan sætte den i igen, skille den ad og forkorte den.
Kom og spis. Morgenmaden er klar.
- Fart på. - Morgenmad!
- Ikke så hurtigt. - Denne vej.
Jeg må af sted. Elsker dig.
- Hvad skal vi efter skole? - Godt så.
Jeg kigger lige nu, og jeg kan ikke se noget.
- Er du sikker? - Er du okay?
- Lige nu ser det fint ud. - Folk begynder at flippe ud.
Du skal se nyhederne.
Hej. Hvad foregår der?
Undskyld?
Så du noget?
Tænd for fjernsynet. Hvad sagde han?
Åh gud.
Nationen er i chok over angrebene i New York og Washington D.C.
Tonya Riddle rapporterer, at der arbejdes på at styrke sikkerheden.
Somerset County Lufthavn bekræfter, at et stort fly er styrtet ned.
Forsvaret er i højeste beredskab.
Brand- og politifolk prøver desperat at hjælpe de sårede.
I aften forener en by sig i en søgen efter sikkerhed og tryghed.
...de hundreder, som venter på at komme ind på området.
...for at redde dem, som måske er i live.
På nuværende tidspunkt er over tusind bekræftet døde.
Der er 300 savnede, 800 ved Pentagon.
Der var 266 om bord på flyene, passagerer og besætning.
Vi er nu oppe på cirka 1300, og tallet forventes at stige.
2400 blev dræbt ved Pearl Harbor. Det var primært militært personel.
Det var et militært angreb på et militært anlæg.
Det her er en anden slags krig.
...en så kompleks operation.
Jeg tror, at alt det skal sigtes fra.
Præsident Bush har ret i, at vi midt i vores vrede -
- skal vise omverdenen, -
- at vi reagerer på det her med både beslutsomhed...
- Hvad sagde du til Kennedy? - At jeg skulle tale med dig først.
Jeg ved, hvorfor han spurgte os. Kun få firmaer har den erfaring.
Asbest, Agent Orange... Det var også varme kartofler.
Ja. Jeg giver dig besked om, hvordan høringen går.
22. SEPTEMBER 2001
Tak, fordi du kom, Ken. Vi vil have vores bedste procesadvokater.
Vi har brug for din støtte.
- Er din familie okay? - Ja.
Mike var på sit kollegium i New York. Han er okay. Hvad drejer det sig om?
Et nyt lovforslag om stabilisering af luftfarten.
- Redder de flyselskaberne? - Nærmere hele økonomien.
Hvis ofrene eller familierne sagsøger flybranchen, så går vi bankerot.
Selv hvis de taber. Sagsomkostningerne alene...
Så kan vi lige så godt give terroristerne sejren.
For så er vi lammede. Leveringer, pendlere... Økonomien går i stå.
Vi står over for en national nødsituation.
Lee, Ken, hjælp os med at finde en løsning.
I vil altså forhindre, at ofrene lægger sag an.
- Det er det, de siger. - Nej.
- Det hedder retssikkerhed. - Vi vil begrænse civile søgsmål.
I fratager ofrene retten til at søge erstatning.
Drop dramatikken.
Vi foreslår en fond, som tilbyder ofrene erstatning.
- For økonomiske tab, svie og smerte. - Men fra os, ikke retssalene.
Til gengæld lover de ikke at sagsøge.
Brancheredning. Men I kalder det velgørenhed.
- Ja, statsfinansieret velgørenhed. - Med betingelser.
- Ken, hjælp mig lige. - En retssag kunne tage årtier.
Ja. Efter at den har smadret økonomien.
Og ofrene kan stadig tabe. Det er for deres eget bedste. Og nationens.
Hvor mange ofre er der?
Det ved vi ikke rigtigt endnu.
En særlig forvalter skal forhandle alle erstatninger.
Et fast beløb for hvert mistet liv er også en mulighed, -
- men der var både direktører og pedeller i tårnene.
- De accepterer ikke det samme beløb. - Vil nogen sige, hvad det beløb er?
Nogen skal snart gøre det usmagelige arbejde -
- at skrive et beløb på en check.
Så... siger du, at du vil gøre arbejdet?
Nej, jeg mener... Tja...
Vi drøfter det lige nu, så...
Får du det ikke dårligt af at se alt det i fjernsynet?
Selvfølgelig får jeg det dårligt.
- Det er bare en barsk opgave, Kenny. - Det ved jeg godt. Meget barsk.
- Og du er ikke just... - Hvad?
- Du er ikke præst, du er advokat. - Ja. Præcis hvad de har brug for.
Der er en proces her. Jeg hyrer et team, -
- laver en objektiv formel og tildeler rimelige beløb.
- Bare sådan? - Ja. Ligesom i mine tidligere sager.
Det her er noget, jeg er god til.
Det her er noget...
Det er noget, jeg kan gøre for at hjælpe.
Dommer Weinstein fortalte, hvordan du opnåede forlig i DES-sagen.
Efter ti års krig spærrede du parterne inde på et motelværelse -
- og sagde, de ikke måtte komme ud, før de havde indgået forlig.
- Er det virkelig sandt? - Ja. Jeg tillod dog roomservice.
Hr. justitsminister, mennesker er rationelle dyr.
Tvinger man dem til at forhandle, opfører de fleste sig fornuftigt.
Og du har boet i Washington?
Inden for politik sælger konflikter, men kompromiser fungerer bedst.
Ingen går alt for glade hjem, men de er glade nok til at gå hjem.
Når du går herfra, hvad gør så dig glad nok?
Jeg vil gerne have jobbet, John.
Ingen vil have jobbet.
Tja... Det indsnævrer dine valgmuligheder.
Det gør det vel.
Der er bare det, at du er demokrat. Du er Teddys tidligere stabschef.
Jeg håbede, det ville være en fordel. Det her er en varm kartoffel.
Hvis du giver jobbet til en partimand eller en ven af præsidenten, så...
Så får vi skylden, hvis det mislykkes.
Vælg mig, og det er oppositionens skyld.
Medmindre det på mirakuløs vis lykkes mig.
Så fremstår vi åbensindede, fordi vi fandt dig på den anden fløj.
Man mener, og jeg taler på vegne af Det Hvide Hus, -
- at hvis tiltaget skal afværge en økonomisk katastrofe, -
- skal mindst 80 procent af de erstatningsberettigede indvilge.
De skal altså frivilligt vælge ikke at lægge sag an.
Det burde ikke være et problem.
Tillykke, hr. særlige forvalter. Har du flere overraskelser til mig?
Ja. Jeg vil gerne arbejde gratis.
Kom her, alle sammen.
Camille og jeg vil gerne takke jer for at holde firmaet kørende, -
- mens vi helliger os det her pro bono.
Det bliver ikke nemt, og vi er glade for jeres hjælp, -
- men hvis vi gør vores arbejde på den måde, jeg ved, vi kan, -
- så kan vi måske gøre en forskel. Så tak og... Tak!
Forbereder du dig mentalt, eller overvejer du en hurtig flugt?
Hvornår har jeg gabt over for meget?
Atletikstævnet i Brockton i 1961.
- Jeg blev nummer to. - Og husker vinderen.
Phil Leonardo. Han stjal sejren fra mig.
Du ved ikke, hvordan man taber, Kenny.
Det her er... ikke den slags sag.
- Man kan ikke vinde. - Det er det, jeg er bange for.
Ken, der er telefon til dig. Det er præsidenten.
Tager du den her? Linje et.
- Det er Ken Feinberg. - Øjeblik, så får De præsidenten.
- Goddag, hr. præsident. - Ken? Er det Ken Feinberg?
Ken, jeg vil ønske dig tillykke. Ashcroft var imponeret.
Det er ikke et job, jeg ville ønske for min værste fjende.
Jeg hører, at du er hensynsløs. Jeg laver bare sjov.
- Har jeg skræmt dig væk? - Nej, jeg er her stadig.
- Nå, der er du. Godt. - Mange tak, hr. præsident.
- De kommer ikke til at fortryde det. - Det håber jeg ikke.
Okay.
26. NOVEMBER 2001
Godmorgen. Jeg formoder, I har hilst på hinanden, men det er Priya Khundi.
Priya var min bedste elev sidste år.
Jeg tilbød hende et job her, -
- men hun afviste mig til fordel for et fornemt firma på Wall Street.
Deres hovedkontor lå på 98. etage i det nordlige tårn.
Så vi er meget heldige at have hende.
Har alle kopier af loven? H.R.2926.
Lov om stabilisering af luftfarten. Hvem har læst den? Alle tiders.
- Tog det lang tid? Ved du hvorfor? - Den er kort.
Ja, og så er der ingen regler i den.
Der står, at ofrene bliver kompenseret -
- baseret på "økonomisk værditab".
Det betyder, at det er forvaltningen, os, der skal skrive reglerne.
Ken og jeg har prøvet det før, og det er altid noget rod.
Hvem er berettiget? Hvem får hvor meget?
Hvor begynder vi?
80 procent.
- Det er vores mål. - Ellers virker planen ikke.
Hvis færre af de berettigede ansøger, kan søgsmålene smadre økonomien.
- Siges det. - Intet pres, folkens.
Vi skal sætte en pris på hvert tab. Det være sig mistet lem eller liv.
De fleste, der døde, var forsørgere.
Vi kan ikke bringe dem tilbage, men vi kan hjælpe med regningerne.
I forstår, at vi ikke vil kunne vurdere hver sag subjektivt.
Der kommer matematikken ind. Så vi får brug for en formel.
Det er de seneste aktuartabeller fra de førende forsikringsselskaber.
Vi bruger de tal som udgangspunkt.
Studer dem, og hjælp Camille med at lave et forslag.
Okay. West Street, South Ferry, nedre Broadway -
- og Canal Street.
Sæt der er flere pårørende. Hvem får så pengene?
- Vi følger et eventuelt testamente. - Og ellers loven i delstaten.
- Den delstat, de døde i? - Bopælsstaten.
Hvad gør vi med samlevere?
Lad os tale om deadlinen. Loven giver os to år og en måned fra i dag.
- Det er den 22. december 2003. - Det føles kort.
- Ikke for sørgende. - Vi kan ansøge om forlængelse.
Nej, hvis vi forlænger fristen, vil de ikke turde handle.
Deadlinen er vores ven.
- Okay. Hvad glemmer vi? - Deres navne.
Vi har ikke en fuldkommen liste.
Passagerlisterne og Pentagon... Det er de nemme.
New Yorks politi og brandvæsen og de store firmaer har lister, -
- men fortegnelserne over, hvem der kom ind ad dørene...
- De er væk. - Vi ved ikke, hvor mange vi mangler.
SAVNET
Charlies kylling piccata
TIL MINDE OM BRANDMAND NICHOLAS L. DONATO
ALDRIG GLEMT
- Rolig. Vi har gjort den slags før. - Nej, det her er barskt.
- Det er ikke advokater. - Godt. Jeg hader advokater.
Stiller du op som præsident? Vær et menneske, ikke politiker.
- Tak. - Held og lykke.
Tak.
Godeftermiddag. Tak, fordi I er kommet.
Jeg hedder Kenneth Feinberg. Jeg er særlig forvalter -
- af erstatningsfonden for ofre efter 11. september.
Jeg vil gerne fortælle jer...
Jeg vil gerne fortælle jer, hvordan fonden kommer til at fungere.
I har alle sammen fået den her foreløbige ansøgningsblanket.
Den sender vi snart til høring i Kongressen.
Når den er blevet godkendt, vil den ikke blive ændret yderligere.
- Hr. Feinberg. - Jeg har et spørgsmål.
Vent med spørgsmålene til bagefter.
Jeg vil bede jer se på tabellen øverst på side to.
- Som I kan se, er formlen enkel. - Hvorfor har vi brug for en?
- Vær venlig at vente... - Hvorfor har vi brug for en formel?
Hvorfor får alle ikke det samme?
Min datters liv er lige så meget værd som en direktørs.
Det aspekt af loven kan vi desværre ikke gøre noget ved.
Min dreng var brandmand.
Var han mindre værd -
- end papirnusseren og børsmægleren?
Nej.
Ikke som menneske, nej.
- Deres liv sluttede på samme måde. - Men de havde forskellige lån.
Han vil bare lukke munden på os, så vi ikke sagsøger.
- Hej. Er det begyndt? - De er lige gået i gang.
- Vil De have en ansøgningsblanket? - Nej, jeg har selv udskrevet en.
Der er en trykfejl på side tre.
Og der er også... Jeg skal skrive mit navn her, ikke?
Og der er flere problemer.
- De er væsentlige, og de skal løses. - Okay.
Hør... Som advokat ved jeg, det er en stor fejl at gå efter en retssag.
- Har du mistet et familiemedlem? - Nej. Lad mig forklare.
Kongressen har bemyndiget mig til at beregne den økonomiske værdi.
- Den økonomiske... Jeg beder jer. - Du er en forbryder i jakkesæt!
- Jeg forstår... - Forstår?!
- Jeg mener, at jeg føler med jer... - Hvem har du mistet?
En retssag kommer til at vare mange år.
Og måske vinder I ikke. Det her er hurtige penge, og de er skattefri.
Tag tænkehatten på, og vær med i legen.
- Synes du, det er en leg? - Nej. Undskyld.
- Hvad ved du om at miste? - Hvad bilder du dig ind?
Vi har mistet brødre, og så sender de en jødeadvokat...
Gid vi kunne spytte på din grav, ligesom du spytter på vores.
Vent lidt. Den mand er ikke skyld i vores situation.
Han er her for at fortælle os, hvordan staten vil håndtere den, -
- og jeg vil gerne høre, hvad han har at sige.
Tak. Tak.
Tak. Jeg var...
Hør... Som jeg...
Det her er kun et introduktionsmøde.
Hvis I har spørgsmål, som ikke besvares i brochuren, -
- så kan man få et møde med mit personale -
- hver arbejdsdag fra nu af og frem til ansøgningsfristen.
Hvad synes du? Måske et dårligt ordvalg hist og pist.
- Kun hist og pist? - Camille?
Hr. Feinberg, må jeg tale med Dem et øjeblik?
Frank Donato. Undskyld, jeg forstyrrer.
Ingen årsag. Hej. Ken Feinberg. Hvad er der sket? Er det brækket?
Min søn Andy brækkede sit sidste år. Rugbyskade.
Det sydlige tårn.
Tak for Deres mod.
Også min bror, Nick... Nicholas. Samme brandkorps.
Er han her?
Det gør mig virkelig ondt.
Han forsvandt for mig, efter at det første tårn kollapsede.
Han gik ind igen for at hjælpe.
- Det er heltemodigt. - Ja, men det var nyttesløst.
Ingeniørerne vidste, at det andet ville falde.
De bad politiet evakuere, men vores radioer er noget bras.
De virker dårligt i højhuse. Tro det eller ej... I New York.
Vi har klaget over det i årevis, men de har været ligeglade.
Derfor gik det så skævt. Forsømmelighed. Nærige røvhu...
Undskyld.
Når De skriver Deres rapport, vil jeg have Nickys historie i den, -
- så de ændrer forholdene.
- Kan De love mig det? - Vi kan i hvert fald se på...
Ikke bare snak. Jeg vil have det lavet om.
Det er derfor, jeg stadig er her.
Øjeblik. Camille, vil du komme herover?
Frank, det er Camille Biros. Hun er min viceadministrator.
- Hun kan forklare hele processen. - Ellers tak. Jeg vil bare...
De skal give mig Deres ord, hr. Feinberg... Ken.
Så vil jeg og min kone og Nickys enke søge erstatning hos fonden.
Vi vil helt sikkert se på det.
Værsgo. Der står en hjemmeside nederst. Første møde er i morgen.
Ja...
Første møde er i morgen.
Fiks Fonden. Tag et par stykker.
- Vi må tale om det her. - Ja, men ikke nu.
- Der står en hjemmeside nederst. - Goddag.
- Tak for hjælpen derinde. Jeg... - Der står en hjemmeside nederst.
Jeg blev bekymret, da De rejste Dem. Men tak, fordi De gjorde det.
Man skal være høflig, hr. Feinberg. Charles Wolf.
- De kommer til at se meget til mig. - Godt. Kald mig Ken.
- Jeg er kritisk over for Dem. - Det er jeg ked af at høre.
Min hustru døde den dag, og den her formel er en fornærmelse.
Værsgo. De får også en.
Jeg har lavet en hjemmeside. Den hedder Fiks Fonden.
Værsgo. Fiks Fonden. Der er to.
Og hvis De vil komme til vores første møde, så er det i morgen.
Værsgo. Jeg vil gerne have Dem med. Jeg har også den her til Dem.
Der er en del noter og rettelser. Det er vigtigt, at De ser på dem.
Værsgo. Tag dem her. Besøg hjemmesiden nederst.
- Tak. Der er et par stykker til Dem. - Det var hyggeligt at møde Dem.
Vi ændrer ikke formlen. Det er for deres eget bedste.
Flyselskaberne ville køre dem i sænk i retten.
Tror du ikke, jeg ved det? Det her er anderledes.
Vores andre lignende sager blev afgjort efter mange år.
- Det er stadig tæt på for dem her. - De er følelsesladede lige nu.
Vi må være objektive for dem.
Det er til dig, Feinberg!
Fuck dig!
Hvad...?
O'Donnell, T., økonomidirektør Indkomst: $750.000
$14,2 millioner
Opvasker Indtægt: $23.015
$350.000
JANUAR 2002 23 måneder til deadline
Familierne ankom i aftes. Cleary Gottlieb hjalp os -
- med immigrationsmyndighederne, så vi bruger deres mødelokale.
Kommer du?
Undskyld. Det er bare... Små rum for tiden... Og højder.
Jeg klarer mig. Det er...
Jeg vil forsikre jer om, at jeres statsborgerskab -
- eller immigrationsstatus ikke påvirker processen her i dag.
Alt, hvad I fortæller os, holdes fortroligt.
Vi bryder os ikke om det, vi ser i dine tabeller.
I medregner kun årslønnen. Hvad med provision og bonusser?
- Det er ikke en garanteret indkomst. - Det er uacceptabelt, Ken.
- Drop modregning af livsforsikring. - Det er ikke en forhandling.
- Hvorfor strafes vores klienter? - Hold op.
- Ingen bliver straffet. - Tak, Lee.
Vi bliver bare betalt for ikke at sagsøge.
- Det er en grov forenkling. - Det er fondens formål.
Jeg var også til stede. Husker du?
Loven kræver, at vi baserer erstatningerne på indkomst, -
- men vi har valgt at give et grundbeløb for alle mistede liv -
- på 200.000 dollars.
Det er vel at mærke minimumserstatningen.
Skal de deles mellem flere eller kun de familier, der er her?
De skal slet ikke deles. Det er per afdød.
Det her er en rapport af en økonom, -
- som forudsiger vækstraterne for vores klienters løn.
Vi foreslår, at du tager udgangspunkt i de tal.
Vi er her som venner, Ken. Din formel er måske nok for servitricer, -
- men vores klienter forventer lidt mere.
Hvis de ikke kan få det af fonden, vil de gå andetsteds hen.
Så slemt?
En flok blodtørstige ulve. Hvad med dine?
Taknemmelige.
MAJ 2002 17 måneder til deadline
- Skal de alle sammen til møde? - Ja. Priya og de andre hjælper.
Jeg taler selv med så mange, jeg kan. De fleste vil hellere tale med dig.
De mistede deres kære, og intet, I gør, kan udfylde det tomrum.
I vil føle jer kolde og kyniske, fordi I ikke kan gøre dem glade, -
- men... sådan er jobbet.
Så bare prøv at huske, hvorfor I gør det.
Jeg håber, at det er i orden.
Stenografen er her bare for at skrive vores samtale ned.
Fint.
Vil du ikke fortælle mig -
- om din kone... Ann Marie?
Side 14...
I afsnit 2K står der noget om nogle økonomibilag, jeg skal vedlægge, -
- så jeg har gravet alle de her papirer frem.
Det var, hvad jeg kunne finde.
Jeg ved ikke, hvor jeg skal begynde.
Lad os se, om vi kan finde hoved og hale i det.
Der bliver spurgt her, om hun havde nogen handicap.
- Hvis hun havde, får jeg så mindre? - Ikke nødvendigvis.
Pis med dig. I er ligesom et forsikringsselskab.
Man skal passe på, hvad man siger til både dem og jer.
Mine børn har brug for penge for os begge to.
De vil ikke have nogen tilbage.
Kan jeg ikke få en check før deadline?
Hun skulle have været med et andet fly, -
- men en anden pige meldte sig syg, så det blev min søster.
Og det var hende, der kaldte tårnet over radioen.
Flyveledelsen... De afspillede det for mig.
Hun må have været så bange.
Hun lyder så rolig.
Elevatorerne kom, og alle masede sig ind.
Men der var ikke plads nok, så Greg sagde: "Kør bare."
To andre kvinder var ikke klar, så han ville vente sammen med dem.
Alle andre kom ud, og der kom aldrig en elevator til.
Det ved jeg, for han ringede til mig, da de var fanget, -
- for at sige, at han elskede mig og børnene.
Han sagde...
Han fortalte mig, at han var fanget. Han havde svært ved at trække vejret.
Og jeg kunne høre kvinderne skrige, at de ikke ville dø.
Og lige da hørte han en besked... Jeg hørte den også.
De sagde over højttalerne: "Vær venlig at forlade bygningen."
Og Greg...
Han kunne se det sjove i alt, og han...
Mens han talte med mig, begyndte han at grine.
Han lavede sjov og sagde:
"Jeg er vist godt klar over, at jeg skal ud."
Han skraldgrinede, indtil han sagde: "Nu er jeg nødt til at gå, -
- for jeg kan ikke tale mere, for jeg kan ikke få luft."
Jeg ved godt, jeg ikke officielt er hans pårørende.
Vi nåede aldrig til Vermont.
Og Toms forældre vil ikke...
Det er en traditionel militærfamilie.
De lader, som om jeg ikke eksisterer.
Men det var mig, han ringede til, før det var forbi. Ikke dem.
Den gik på telefonsvarer.
Jeg var ikke hjemme.
Det gør mig virkelig ondt.
Jeg kender godt reglerne.
Ifølge loven var vi intet for hinanden.
Men jeg vil gerne have, at du hører hans stemme.
Hej, skat. Du har sikkert hørt om balladen i New York.
Et fly har også ramt her. Den vestlige side af bygningen.
- Okay. Det er... Vil du slukke? - Jeg ved ikke, om det er i tv.
- Det er nok. - Jeg elsker dig.
- Det er nok. - Jeg ringer, når...
Han arbejdede i Pentagon. De ville indgå registreret partnerskab, -
- men Toms forældre... De vil ikke engang tale med Graham.
Hvad sagde du?
Loven i Virginia beskytter ikke homoseksuelle par, -
- og den skal vi følge.
Så er den ikke længere. Vi kan ikke gøre noget. Vi kan ikke blande os...
Hvorfor kan vi ikke gøre undtagelser? Der er andre.
I sidste uge kom en kræftsyg enke ind.
Hun har brug for mere, end vi kan give, og hurtigt.
Vi kan ikke favorisere. Vi kan ikke skrive nye regler for hver ansøger.
- Jeg ved, det er personligt for dig. - Du hørte ikke på dem.
Vi er ikke psykologer.
Har jeg ikke ret? Det er ikke vores opgave.
Det er ikke, fordi jeg er ligeglad. Vi er her, fordi vi bekymrer os.
Men jeg er nødt til at forholde mig neutral.
Der er en grund til, vi laver regler og deadlines.
Sådan er jobbet. Camille, sig det til hende.
Priya.
Hej. Er du okay?
Ja. Han synes, jeg tager det for personligt.
Det er for groft.
Nej. Han har ret. Det er personligt for mig.
Hvis ikke jeg kan være objektiv, så burde jeg måske ikke være her.
Jeg tror bare, jeg har brug for noget luft.
Vent. Ses vi i morgen?
Ja.
Gloria, vil du ringe til restauranten -
- og spørge, om Dede og børnene stadig spiser?
De har ringet. Børnene skulle nå deres tog.
Men jeg skulle sige til dig, at de forstår.
Okay.
Det forstår jeg. Jeg beklager, men alle er gået hjem.
Kom igen i morgen. Så sørger jeg for, at...
Er der et problem, Gloria?
Hr. Donato, ikke sandt?
Vi havde en aftale, men trafikken forsinkede os.
Her er ingen. Alle er gået hjem.
Jeg tager den her. Kom med ind på mit kontor.
Ikke mig. Dem.
Nå... Frank fortalte mig om Deres mand.
Nick. Frank tror, det her er et fupnummer.
At det er blodpenge for at dække over fejl.
De er i det mindste åben.
Drengene vil nok bare gerne have deres fars historie i Deres rapport.
Klart. Klart.
Vil De tage noter eller noget?
Nå ja...
Vores stenograf er faktisk allerede gået for i dag.
Kan De ikke skrive?
Hvad...? Lige et øjeblik.
Sådan.
Lad os begynde med Deres navn.
Godt. Karen Donato.
Min mand, Nick... Nicholas Donato, var brandmand i New York.
- Brandkorps 179 på Staten Island. - Ja.
Har De...? Fortæl mig mere om ham.
Har De måske en liste med spørgsmål?
Faktisk plejer jeg ikke selv at gøre det her.
Det er bare sværere, end jeg havde forventet.
Det forstår jeg. Hvis De er utilpas...
Vi var gift i otte år, og jeg kan ikke komme på noget at sige.
Tja... Han må have været en god far.
Ja. Han var en fantastisk far. Når han kom hjem fra arbejde, -
- spillede han bold med Nicky jr. Han læste for Paddy.
Han kunne endda godt lide at skifte Tylers lortebleer.
Se, det er en ægte helt.
Ja.
Han var mit et og alt.
- Må jeg bede om et lommetørklæde? - Ja.
- Værsgo. - Tak.
Alle siger, at jeg skal komme videre.
Jeg ved ikke hvordan. Jeg kommer mig aldrig over ham.
- Det er stadig tidligt. - Nej, aldrig!
- Undskyld. - Nej, nej. Det er i orden.
De skal vide, at De ikke behøver skrive under i dag.
- Jeg vil ikke have penge. - Ikke nu, men...
- Intet beløb kan erstatte Nick. - Jeg mente ikke...
Jeg havde ham i mit liv. Vi havde så mange...
...drømme og planer.
Og ting, vi ville gøre.
Og så var han bare væk.
Han spiste ikke engang morgenmad. Han var bare væk.
Og nu vil De give mig penge. Frank vil have, at jeg laver vrøvl.
Advokater ringer og siger, at jeg skal sagsøge.
Telefonen ringer uafbrudt. Men det er aldrig det opkald, jeg vil have.
De ringer aldrig og siger, at de har fundet hans lig.
Og undskyld, -
- men jeg vil bare have jer alle sammen til at holde op med at ringe.
Lad mig være i fred.
Undskyld. Undskyld, jeg spildte Deres tid.
Kenny?
Jeg talte med en enke i dag. Tre børn.
Kan du forestille dig det?
Nej.
Jeg vidste ikke, hvad jeg skulle sige.
Sommetider er der ikke noget at sige.
Den er blokeret!
Nå, men jeg elsker dig. Jeg ringer, når jeg kommer ud.
Folk falder om på grund af røgen. Farvel. Undskyld, jeg...
Hej, skat. Du har sikkert hørt om balladen i New York.
Et fly har også ramt her. Den vestlige side af bygningen.
Fiks Fonden
Hvorfor er offererstatningsfonden uretfærdig?
Det er ikke præsidentens foretrukne valgmulighed.
Det er den sidste udvej. Vi kan bevise, -
- at Saddam Hussein opbygger et arsenal af masseødelæggelsesvåben.
Til og med atomvåben.
Men det er ikke os, der fremtvinger den her afgørelse.
Det er Saddam Hussein, der gør det. Og vi vil...
Sidste stop for dette lyntog: New York, Penn Station.
FIKS FONDEN
Vil De have mig undskyldt et øjeblik?
Tak. Vi går i gang om lidt.
- En fjende iblandt os. - Priya Khundi.
Ja, det husker jeg.
Har hr. Feinberg sendt Dem for at spionere eller for at lytte?
Han ved faktisk ikke, at jeg er her.
Det er nemmere for ham, hvis vi forbliver tal, ikke?
- Det er nemmere at styre. - Han har ret. Det er det.
Jeg forstår. Ja, ja...
Men De kom.
Jeg har fulgt Deres blog.
Deres kone, Katherine, arbejdede hos Kyle og MacAllan.
Ja. Det var hendes drømmejob.
Det ville også have været mit.
Jeg skulle være begyndt den uge.
Hold da op.
Det glæder mig, at De...
Må jeg så spørge Dem...?
Hvor meget ville Deres liv være værd ifølge Deres chefs regneark?
Jeg er ikke gift, så mindre end Katherines.
Synes De, det er retfærdigt?
- Nej. - Men det gør Deres chef.
Han mener ikke, at retfærdighed findes.
- Gør De det? - Det ved jeg helt ærligt ikke.
Men jeg er kommet her for at lytte.
Er du sikker på, at det er de seneste tal? Er summerne korrekte?
- Teknisk set har vi rundet op. - Det er okay. Vi har stadig et år.
Folk venter til deadline. De undgår det bare indtil videre.
Nej, de undgår os. Se bare det her.
Nå ja. Fiks Fonden. Det er min ven fra borgermødet.
Hans hjemmeside får over dobbelt så mange besøg som vores.
- Han har 7000 navne på sin liste. - Det har telefonbogen også.
- Jeg har besøgt ham. - Jeg godkendte det.
- Han er en leder. - En urostifter.
Han vinder folks tillid. Rig som fattig, redningsfolk...
Det burde vi også gøre. Han kan få dem alle til at sagsøge.
- Hvad er det, han vil have? - Måske burde du selv spørge ham.
- Charles. - Hr. Feinberg.
Undskyld, de lod Dem sidde her med musikken kørende.
- En lise for sjælen. - Ja.
Det var vist besætningen fra Lincoln Center.
Bartoli var fænomenal.
Nå, De er operafan. Jeg sad i bestyrelsen det år.
Min hustru, Katherine, sang sopran i et amatørkor. Jeg synger tenor.
- Det var sådan, vi mødte hinanden. - Hun må have haft en smuk stemme.
Ja.
Passer hun så bedre ind i Deres formel?
- Læser De min hjemmeside? - Nej. Jeg duer ikke til computere.
Mit personale tager sig af den slags. De siger, De er en fornuftig mand, -
- og De har vist påtaget Dem en slags lederrolle blandt dem, vi tjener.
Det er fint... godt, godt.
- Skal vi ikke snakke sammen? - Det er derfor, jeg er her.
Fortæl mig, hvad De vil have. Vi kunne foretage nogle justeringer.
Vi kunne hæve grundbeløbene.
- Så De tror, det handler om penge? - Ja, selvfølgelig.
- At det er grådighed? - Nej, nej, nej.
Ikke grådighed. Penge, ja. Grådighed, nej.
Penge giver folk mad på bordet og tag over hovedet.
Det kan føles nedværdigende, -
- men lad os ikke foregive, at penge ikke betyder noget.
De hjælper folk med at komme videre.
- Hvem? - Hvad mener De?
Kender De vores navne? Har De selv mødtes med nogen af os?
Ja, det har jeg faktisk.
Og hvad var de værd?
Nu snakker De om tal og lader, som om...
- Smid den ud. - Hvilket?
- Deres formel. - Det kan jeg ikke.
- Vi har brug for noget rationelt. - Det forstår jeg godt.
Men min hustru er ikke en statistik.
Nej, bestemt ikke, men vi skal følge et sæt regler.
Hjælper Deres regler Graham Morris?
Hans partner døde, to uger før de skulle blive registrerede partnere, -
- men De ville give erstatningen til hans fordømmende forældre.
De havde ingen kontakt, hr. Feinberg.
- Er det retfærdigt? - Vi er kun administratorer.
Deres regler begrænser skader til dem, der skete med det samme.
Vi har oprydningsfolk med polypper på grund af asbest.
De indåndede det skidt i ugevis.
Men medmindre de kom til stedet inden for tre dage efter angrebet...
Vi måtte trække grænsen et sted. Hvis vi gav erstatning til alle, -
- der har lidt skade på stedet, hvor slutter det så?
Det ved jeg ikke. Det er op til Dem.
Giver loven Dem ikke vide skønsbeføjelser?
Jo, men jeg står også til ansvar over for skatteyderne.
Jeg kan ikke bøje reglerne for alle, der falder udenfor.
Hvorfor ikke? Det gjorde Kongressen. Det ved De udmærket godt.
Da loven sagde, at vi kunne sagsøge to flyselskaber i sænk, -
- så skrev Kongressen loven om fra den ene dag til den anden.
Hvorfor? Fordi de store virksomheder bad dem om det.
Men når 7000 borgere kommer til Dem og beder om respekt, -
- så opfører De Dem, som om den lov kom ned fra Sinaibjerget!
Hr. Feinberg, sig ikke, at De ikke kan give os, hvad vi vil have.
Bare sig, at vi ikke har højeste prioritet.
Indrøm det... over for Dem selv.
- Hallo? - Kenneth Feinberg?
Kom her! For pokker da også. Hallo?
Er det Kenneth Feinberg? - Ja. Hvem er det?
Bart Cuthbert. Jeg repræsenterer en erstatningsberettiget person.
Det her er mit privatnummer. Ring til mit kontor.
En på kontoret fortalte mig, at De selv tog mødet i den her sag.
Det er en ung kvinde ved navn Karen Donato, Nicholas Donatos enke.
Han var brandmand og havde tre sønner på otte, seks og fire år.
- Hvad drejer det sig om? - Det er et usædvanligt scenarie.
- Jeg vil ikke besvære Dem. - Nej, værsgo. Jeg er vant til det.
Okay. Min klient, Melanie Vale, var hr. Donatos elskerinde.
Jeg ved ikke, om jeg hørte rigtigt.
De har to døtre, som var et og tre, da angrebet fandt sted.
Jeg har dna-beviser på faderskabet. Min sekretær kan faxe dem til Dem.
- Hr. Feinberg? - Ja.
Godt. Jeg ser frem til at læse papirerne igennem.
Jeg er ikke ude på ballade, men hr. Donatos erstatning -
- skal gå til fem børn i stedet for tre.
Jeg ser frem til at høre fra Dem.
Hej!
Du havde nogle flere spørgsmål om Nick.
Ja, det er bare til sagsmappen.
Jeg har sagt, at vi ikke vil have pengene.
Nej, se. Der er jeres bryllupsbilleder.
Nej. Det var bare for syns skyld. Det rigtige bryllup var på rådhuset, -
- før jeg var på størrelse med et cirkustelt.
Jeg sagde til ham, at jeg ikke havde brug for noget stort -
- som bevis på, at han elskede mig. Han arbejdede dobbelt i et helt år.
Han ville ikke tage imod penge fra min familie eller nogen anden.
Bare så vi kunne få det billede op på væggen. Sådan var han.
Og jeg formoder, at det er Nicky jr.
Nej, det var en pige. Vi mistede hende. Hun blev født for tidligt.
- Det gør mig ondt. - Det gør ikke noget. Eden.
De fleste fædre ønsker sig ikke piger, men det gjorde Nicky.
Hej.
Du behøvede ikke komme. Undskyld mig.
- Jeg har ungernes morgenknas. - Tak. Hallo!
- Jeg er straks tilbage. Undskyld. - Hej, Frank.
Jeg ville bare drøfte Nicks erstatning.
Vi ansøger jo ikke.
Nej, men bare i tilfælde af at Karen beslutter...
Må jeg vise dig noget?
Jeg vil vise dig det her beløb.
Det er bare det formodede beløb.
- Det betyder... - Jeg ved, hvad "formodede" betyder.
Du og Nick havde et tæt forhold.
Ja. Han var min lillebror.
Så jeg antager, at du ville vide det, hvis der var noget, -
- som Nick ville holde skjult for Karen.
- Min bror var et familiemenneske. - Naturligvis, ja.
Vi skriver ikke under.
Frank, det er penge til drengene. De er skattefri.
Nicky døde, fordi folk som dig sad tungt på pengekassen.
Tror du, at du kan rette op på det ved at kaste penge på hans grav?
Forsvind fra hans hus.
Okay.
Det er Tom jr. Synes De ikke, han ser ældre ud?
Det er ham, der ikke er i uniform. Han var civilarbejder.
- Hans bror, Dave, kæmper for ham. - Det er meget modigt.
Der var kun 11 måneder imellem dem. De var uadskillelige som børn.
Jeg har mødt Toms partner, Graham.
- Golddiggeren? - Tom...
Min mand prøver at sige, at den mand er en løgner.
Han og Tom boede sammen. De havde planer om at...
De var bofæller. Tom havde pigekærester.
- Han var... Fru...? - Biros.
Fru Biros, den her dreng var forgabt i vores søn.
Han prøvede at sætte kløerne i ham, men Tom...
- Vi kendte vores søn. - Folk som ham kommer krybende frem.
De må se mange af dem på kontoret.
Det var ikke det indtryk, han gav mig.
Er det ikke altid sådan, det er?
- Det siges, dine tal er stagneret. - Der er stadig masser af tid.
Du har kun fået 900 ansøgninger. Det er ikke nok, Ken.
- Jeg mødtes med Charles Wolf. - Wolf? Held og lykke med ham.
Han kæmper for de oversete. Han vil ikke gøre de rige rigere.
Den slags beskyldninger får folk til at kalde dig ufølsom.
Det er lige meget.
Vi fandt et fælles ståsted. Højvandet løfter alle skibe.
Jeg roder rundt i metaforerne, men pointen er, -
- at hvis hans støtter slutter sig til os, så har vi nok til et søgsmål.
Vent lige lidt. Truer du med et kollektivt søgsmål?
- Nej, jeg tilbyder at hjælpe dig. - Sludder.
Du har råd til at tage chancen med en langvarig retssag.
- Modsat de fleste af de mennesker. - Du har ikke mødt de mennesker.
- Og de kan altså ikke fordrage dig. - Måske, måske ikke.
Jeg tilbyder dem et valg. Som din ven vil jeg tilbyde dig det samme.
Hæv erstatningsloftet. Så forærer jeg dem alle til din fond.
Pakket pænt ind.
Lad os vinde det her sammen, Ken.
Er det det seneste tal, Ken? 15 procent?
Vi har stadig fire måneder, John. Jeg er fortrøstningsfuld.
Det ved jeg godt. Fortrøstningsfuld...
Selskaberne bliver nervøse, Ken.
- Jeg forventede ikke flylobbyen. - Jeg er her bare for at lytte.
Lee Quinn vil sagsøge, hvis ikke du giver flere penge i toppen.
Quinn er ikke problemet.
Hvis I vil ændre loven for at hjælpe folk, -
- så er der en masse, som indåndede giftige kemikalier -
- og først blev syge måneder senere. De er ikke omfattet af loven.
Det ville være uproduktivt. Så skal loven have en høringsperiode.
Har du nogensinde oplevet det?
Ti måneder senere er loven kaput, økonomien er kollapset, -
- ingen får noget, og ingen bliver genvalgt, så ja... Nej.
Quinn bekymrer sig kun om folk i toppen, fordi de betaler ham.
- Sagen er et problem for os. - Jeg arbejder for skatteyderne.
- Vi betaler også skat. - Men I skal ikke se ofrene i øjnene.
Du har vide beføjelser, selv inden for din formels rammer.
Vi beder dig bare gøre Quinn glad, så han forsvinder.
Jeg forholder mig som sagt neutral.
Justitsministeriet støtter dig, uanset hvad du beslutter.
11. SEPTEMBER-HYLDEST
Jeg mistede min hund Jeg mistede en ørering
Jeg mistede min far Jeg mistede min stemme
Jeg mistede min billet Jeg mistede nøglerne
Jeg mistede kortet Jeg mistede forstanden
Jeg mistede orienteringen Jeg mistede mælet
Jeg mistede en sok Jeg mistede en paraply
Jeg mistede en sok Jeg mistede en tand
Jeg mistede mine tænder Jeg mistede et ben
Jeg mistede min hund Jeg mistede en ørering
Jeg mistede min far Jeg mistede min stemme
Jeg mistede min billet Jeg mistede nøglerne
Jeg mistede kortet Jeg mistede forstanden
Jeg mistede orienteringen Jeg mistede mælet
Jeg mistede modet Jeg mistede troen
Jeg mistede min huld
Jeg mistede mit hår Jeg mistede min hånd
Jeg mistede mit øje Jeg mistede mit hus
Jeg mistede mælet Jeg mistede mit navn
Jeg mistede min bog
Hr. Feinberg? Jeg tænkte nok, jeg ville se Dem her.
Godaften, hr. Wolf.
Katherine ville nok have sat pris på det, men jeg forstår ikke musik, -
- som er en kamp at lytte til. Forstår De?
- Ja, det er ikke Puccini. - Det kan vi godt blive enige om.
Jeg troede, De ville sidde på ærespladsen.
- Nå, er det så slemt? - Ja.
Hør... Jeg ville gøre det her, fordi jeg syntes, -
- at jeg burde tjene mit land i nødens stund.
Måske spillede mit ego også ind. Men nu står vi her...
Jeg har fået 1100 familier med.
Der er stadig 6000 tilbage.
Ja. Tja...
Jeg er godt klar over, at fonden ikke er perfekt.
Der er folk, som ikke passer ind i de regler, vi har skrevet.
Det er jeg godt klar over.
Jeg ved helt ærligt ikke, hvad jeg skal gøre.
Husk, at De ikke er broen.
Okay. Det lyder som noget fra en lykkekage.
Nej. Katherine og jeg boede for mange år siden i en by nord for New York.
Ithaca. Kender De den?
Der var den her pragtfulde bro fra depressionstiden.
I mine øjne var den smuk.
Man ville rive den ned for at anlægge en motorvej.
Så jeg kom i byrådet, og jeg brugte to år og hele vores opsparing -
- på at kæmpe for den klump beton.
Og da de rev den ned, -
- sad jeg hjemme og surmulede i et par uger.
Og Katherine...
En dag så hun på mig og sagde det til mig.
"Du er ikke broen."
Den er sunket i grus. Jeg er ikke.
Jeg er her stadig.
- Med en ny håbløs sag. - Mig, formoder jeg.
Nej, nej, nej. Det er...
Jeg har ikke noget imod Dem, hr. Feinberg. Det skal De vide.
Hør... Det er meget muligt, at jeg har spoleret alt det her, -
- men hvis jeg så meget som siger, at loven skal ændres, -
- så ryger den tilbage til Kongressen og dør.
Ingen får noget. Den dør bare.
- Så fortjener den at dø. - Fordi den ikke er perfekt?
- Nej. Fordi den ikke er retfærdig. - Det kan jeg ikke ændre på.
Nå, men noget skal ændres. Find det.
HAR ANSØGT: 18 % MÅL: 80 %
HAR IKKE ANSØGT NEW YORK
kontoudtog
HAR IKKE ANSØGT NEW YORK
Afblæs eftersøgningen. Jeg har fundet ham.
- Har du sovet her? - Åbenbart.
Jeg gennemgik de her sager. Dem, der ikke har ansøgt.
Hvad sker der med din sag om de registrerede partnere?
Det er en af mange. Det bliver ikke et problem for newyorkerne, -
- for Pataki har forlænget støtten til homoseksuelle efterladte.
Lovgiverne i Virginia har et andet syn på sagen.
Så må vi ringe til guvernøren.
Vi kan ikke hjælpe alle med særlige interesser, men det er en begyndelse.
Så har vi de her stakler, redningsfolkene. Det er sværere.
- De vidste ikke, at de var syge. - Ken...
Vi må tage skraldet. Vi bliver nødt til at se bort fra formlen.
- Ken... - Jeg ved det godt.
Vi har meget at gøre, men hvis vi gør det her, skal vi gå hele vejen.
Vi må vurdere sagerne enkeltvis.
Kan de ikke komme til os, må vi komme til dem. Forstår I? Godt.
Hvad? Kan I ikke lide det?
Vi er vilde med det.
Godt. Arranger nogle møder. Jeg henter kaffe.
Mig og nogle af de andre stærke fyre brækkede dørene op, -
- så folk kunne komme væk.
Det var da, det skete.
Ilten antændte alt brændstoffet, og...
...det var det.
En mand som mig tror, at han er sej og kan klare alt.
Indtil man ser en femårig og en seksårig i øjnene og siger, at...
...at man har løjet for dem, og at mor ikke kommer hjem.
...og spurgte mig, om han havde sin vielsesring på. Jeg spurgte hvorfor.
- Har du brug for noget? - Nej, jeg vil gerne deltage.
- Måske bare lytte, men... - Sandra, er det i orden?
Fortsæt. Bare når du er klar.
Hver gang han skulle flyve, bad jeg om hans tidsplan.
Bare så jeg kunne ånde lettet op, når han var landet.
Når han havde fast grund under fødderne igen.
Kun forældre kender den følelse.
Og jeg får den aldrig igen.
Det er en flue til lystfiskeri.
Han lavede dem. Vi lavede dem sammen.
Min hustru og jeg vil have, at du skal have den.
Tak. Tak.
Fordi han var forbrændt på 90 procent af kroppen, fik vi at vide, -
- at vi måske ikke ville kunne kende ham.
Og så fik vi et opkald fra retsmedicineren.
De sagde, der var sket en forveksling, -
- og at vi skulle lave en ny identificering.
Det viste sig, at vi havde siddet fire dage ved en fremmeds seng.
Imens Alex...
Imens han døde.
Min hustru og jeg tænkte: "De stakkels mennesker."
For man formoder, at det sker for andre.
Efter nogle timer bekræftede de, at hun var til et møde der.
Da gik det op for os, at vi var nogle af de mennesker.
- Det var et chok. - Klart. Det gør mig ondt.
Jeg befandt mig på 85. etage. Vi gik tidligt ned ad trappen.
- Kald mig Jean. - Fortæl mig lidt om din søn.
- Hvornår flyttede han fra Iowa? - I 1997.
Han fik arbejde som analytiker. Han var henrykt over...
Jeg synes, du skal tage pengene fra staten.
Jeg lider af angst. Jeg sover ikke meget.
- Det kan jeg forestille mig. - Jeg måtte flytte fra byen.
Jeg vil gøre alt for at fremskynde processen.
Jeg ser ikke ud til at føle noget, men det gør jeg indvendigt.
Jeg har lyst til at snakke med alle om det, jeg holder tilbage.
Jeg vil fortælle, hvor ondt det gør, og hvor stort et pres jeg føler.
Jeg må tøjle mine følelser.
Jeg skal være stærk for deres skyld, men også for min egen skyld.
Det var min far god til. Jeg må være en mand som ham.
1. DECEMBER 2003 tre uger til deadline
HAR ANSØGT: 36 % MÅL: 80 %
Det er ikke nok.
- Vi fortsætter lige indtil deadline. - Måske skal vi offentliggøre det.
Nej, så ser det ud, som om politikken er ændret.
Så ryger loven tilbage til Kongressen...
FIKS FONDEN
Hvad hvis en anden bekendtgør det?
- Så De taler med folk? - Ja.
Og jeg hører, at De har fortalt dem, at De smider formlen ud.
Nej. Loven giver mig vide beføjelser, så det benytter jeg mig af.
Hvis folk melder sig, vil jeg gøre alt for at hjælpe dem.
Hvilken garanti giver De? Deres ord?
- Åh, Charles. Altså... - Hvad?
Jeg beklager, hr. Feinberg, men i to år har De sagt til os, -
- at De bare er regeringens talknuser.
- Nu beder De os stole på Dem. - Nej, jeg beder Dem.
De har allerede folks tillid. Hjælp dem med også at stole på mig.
- Er De bare ude på at vinde? - Nej, jeg vil rette op på tingene.
- Hvornår skal De møde Lee Quinn? - På mandag.
Han vil fortælle Dem, at De ville have børn.
En 40-årig gift kvinde, som var gravid eller prøvede at blive det.
Erstatningen tager himmelflugt.
Og Quinn vil instruere Dem i, hvornår De skal græde og bæve.
- Hvordan ved De det? - Fordi vi er ens.
Det er det, jeg ville gøre.
10. DECEMBER 2003 13 dage til deadline
Justitsministerens kontor
Brændte Ashcroft dig af?
Han er selv under pres.
Tror du, det er en besked? "Giv Quinn, hvad han vil have."
Jeg foreslår det ikke. Der er tid. Du siger jo, de kommer til deadline.
Sæt jeg tager fejl.
Sæt jeg tager fejl, Camille.
Undskyld. Du har gjort dit bedste. Alle har gjort deres bedste.
Der er telefon, Ken. En advokat fra Queens ved navn Cuthbert.
- Tag imod besked. - Det drejer sig om Donato-sagen.
Hvis du ikke siger det til enken, så gør han. Du har til i morgen.
Ken?
Karen er ikke kommet hjem endnu.
Hun sagde, du havde ringet. Du ville ikke sige hvorfor.
Hvornår er hun tilbage?
Læg checkhæftet væk. Vi slutter os til søgsmålet.
Gør, hvad I synes er bedst.
Men du ved bedre, ikke?
Nej, jeg vil ikke formode eller dømme.
Pis med dig. Du fatter ikke, hvorfor hun er trofast over for en død mand.
Frank, deadlinen er på lørdag. Derefter ser I ikke mere til mig.
Det er det første, du har sagt, jeg er glad for at høre.
- Jeg skal stadig tale med Karen. - Hun er som sagt ikke hjemme.
- Jeg kan give beskeden videre. - Det tror jeg ikke, du ville gøre.
Jeg tror, at du allerede ved det.
Du behøver ikke beskytte ham længere. Nick er død.
Du kendte ikke Nick. Han var et godt menneske.
Det her handler ikke om Nick.
Han gik ind igen efter mig. Ind i tårnet.
- Vidste du det? - Nej.
Måske blæste han på evakueringsordren og sagde: "Min bror er derinde."
Han døde, mens han prøvede at redde mig. Skal jeg glemme det?
Har du ingen familie?
Når du dør, opdager de måske, at du heller ikke var en helt.
- Jeg er ingen helt. - Det var Nick.
Han var et godt menneske.
Derfor ville han ønske, at der blev sørget for hans børn. Alle hans børn.
Jeg ved ikke, hvad jeg ville gøre, hvis jeg var dig.
Jeg kan ikke forestille mig det. Jeg ville måske sagsøge alle.
Men I er ikke de eneste efterladte. Det ved jeg, at du ved.
Den familie vil have pengene, og jeg synes, de fortjener dem.
Det ville Nick sikkert også synes.
Derfor vil jeg betragte dem som ligeberettigede.
Jeg ville bare sige det til Karen, så hun ikke skulle læse det.
- Hvad hedder de? - Gå ind igen.
Nej. Jeg vil vide det.
Jenna og Belle.
Han havde altid ønsket sig piger.
Er du tilfreds?
19. DECEMBER 2003 fem dage til deadline
HAR ANSØGT: 51 % MÅL: 80 %
Posten er her.
- Vil I alle sammen skrive under? - Jeg skriver under.
Hvor mange har I?
- Hvor mange har du? - 30, måske 40.
Også jeg.
Jeg er ked af det.
Du gjorde dit bedste.
Gjorde jeg det?
Jeg er stadig ked af det.
Du arbejder for hårdt, Ken. Tag en drink.
Nej, lad os bare komme videre.
Du må ikke tro, at jeg ikke respekterer dit korstog.
- Det er ikke det, det er. - Nej, det ved jeg godt.
Du er Robin Hood. Du løser alles problemer en god gerning ad gangen.
Du forgiftede brønden, Lee.
Du spillede på folks frygt, smerte, vrede -
- og mistro til staten for at få dem til at handle til skade for sig selv.
Det er min datters fødselsdag. Vil du acceptere de beløb eller ej?
Giv mig en kuglepen.
Jeg ved godt, at det gør ondt.
Men retfærdighed er ikke målet. Målet er at komme videre.
Hvad?
- Det er noget, jeg har sagt. - Ja, sikkert.
Du har altid været min helt, Ken.
Jeg så dig argumentere foran Fuld i 1984. Du havde hår dengang.
Du troede næppe selv på det, du sagde, men det lød fandeme godt.
Hvad laver du? Ken...
Vær nu ikke dum.
Ken... kom nu, mand.
Jeg har skiftet mening, Lee.
Ken... Ken!
- Ken! - Hvad foregår der her?
Familierne. De har ringet og er kommet hele formiddagen.
- Pludselig vil alle have et møde. - Hvorfor?
"Vi har fortalt hr. Feinberg, at det ikke er pengene, vi er ude efter."
"Vi vil have, at systemet behandler os med værdighed og respekt."
"Jeg tvivler stadig på systemet, men er begyndt at tro på hr. Feinberg."
"Derfor kan jeg med glæde meddele, at fonden er fikset."
- Vi er lige nået over 65 procent. - Godt, lad os fortsætte, folkens.
Kan du komme med det før klokken tre?
Carrie, er det Richmond?
Ja. Jeg ved, at dine børn snart skal begynde i skole.
Hvis du vil, kan vi sætte et beløb direkte ind på skolekontoen, -
- hvis det hjælper. Hvad siger du til det?
Jeg kan faxe papirerne til et kopicenter. Bor du tæt på et?
Det kan jeg undersøge for dig. Bor du stadig på Arthur Avenue?
Hej.
Charles.
- Jeg må hellere gå tilbage. - Det var godt at se dig.
Værsgo. Der er stadig en trykfejl på side tre.
Det ser vi på med det samme.
- Og De tog fejl angående Lee Quinn. - Prøvede han ikke at instruere Dem?
Jo. Men De minder overhovedet ikke om ham.
Farvel, hr. Feinberg.
Ken.
Nej, fru Benson, jeg har selv håndteret Deres ansøgning.
Der har været et problem med modregningen af livsforsikringen.
Jeg har leget med tallene og har et forslag, jeg tror, De vil synes om.
Vi vil sikre os, at I har alt...
Du har udfyldt den rigtigt.
Vil I lige give mig en hånd?
- Der er mange flere nede i vognen. - Få dem talt op.
Kom så, folkens.
Okay. Hvad har I?
- Lidt over 95 procent indtil videre. - Skal vi ringe til præsidenten?
- Lad os drikke os fulde. - Sammen med præsidenten.
Hr. Morris, det er Camille Biros fra offererstatningsfonden.
Du har formentlig hørt nyheden.
Du skal vide, at takket være din sag -
- har vi kunnet hjælpe mange i lignende forhold i New York.
Men på grund af Toms forældre -
- og loven i Virginia kunne vi desværre ikke hjælpe dig.
Det gør mig virkelig ondt.
Jeg er sikker på, at det ikke hjælper.
Hej. Jeg skal bare sige noget til ham hurtigt.
Hej, hr. Feinberg. Jeg...
- Undskyld, jeg... - Kom med herover.
Jeg...
Jeg vil bare...
Jeg ville ikke vide det. Jeg er ikke dum.
Han fik et opkald efter aftensmaden og sagde, at det var Frank, -
- og at der var en stor brand i byen eller sådan noget.
Han kyssede mig farvel, og jeg lod, som om jeg ikke vidste, at han løj.
Senere sad jeg ovre hos Irene, -
- og da Frank kom hjem, spurgte jeg: "Hvordan gik det med branden?"
Han så på mig uden at fortrække en mine og sagde:
"Nicky rydder op."
"Men han var en rigtig helt i aften. Du skulle have set ham."
"Men det kan godt tage lidt tid, så du skal ikke vente oppe."
Jeg hader ikke Frank for det, -
- for Nicky var hans lillebror.
- Jeg ville ikke have, at han døde. - Selvfølgelig ikke.
- Men jeg ønskede hende ondt. - Du gjorde ikke noget forkert.
- Nej, men Gud prøver os. - Det er ikke din skyld.
Vil du sørge for, at de får, hvad de har brug for?
Hans små piger.
Det skal jeg nok.
Erstatningsfonden var den eneste af sin slags i USA's historie.
97 % af de berettigede ansøgte, -
- og fonden uddelte over $7 milliarder til 5560 personer.
Kun 94 personer afviste at deltage.
Fonden lukkede i 2003, men nye blev stiftet i 2011 og 2019 -
- efter pres fra befolkningen for fortsat at hjælpe dem, -
- der lider af langvarige helbredsproblemer.
Ken og Camille har også administreret erstatningsfonde i sager såsom:
Virginia Tech-massakren BP's olieudslip
Massakren i Aurora, Colorado Sandy Hook-massakren
Terrorangrebet i Boston GM-tændingsulykkerne
Terrorangrebet i Orlando Seksuelt misbrug i den katolske kirke
Terrorangrebet i Pittsburgh Boeing 737 MAX-flystyrtene
Massakren i Dayton, Ohio
.::TWA - Your Source Of Quality!::. Oversættelse: Rasmus Riis