Hvem vil ikke i hæren? Det kan man tænke.
Vi har ondt af de civile, der sidder inde i varmen.
Åh, åh, åh. Krig er skønt.
Hvem vil ikke være soldat? Vi ville arbejde gratis.
Men når reveillen lyder, er benene så tunge som bly.
Vi vågner ikke, før sergenten giver os morgenmad på sengen.
Åh, åh, åh. Krig er skønt.
- Forbandede lopper. - For fanden, Walker. Jeg nød sangen.
- Han synger som en pige. - Undskyld.
Lad drengen være. I det mindste har han ikke lus.
Man deler krigens trængsler, Gray. Det burde du vide.
- Din sløve padde. - Lewis, giv mig dit lommetørklæde.
Gray, kan du tage vagten i aften?
- Beklager, knægt. Travlt. - Med hvad?
Ikke at have vagten.
Her.
Bare en lille tår gør det bedre. Hvad?
Jeg prøver bare at hjælpe.
Pis.
- Det bliver lettere. - Rend mig.
Mænd.
Hvis du forlod din post for at trimme overskægget, barberer jeg det af.
Det har jeg før fået en reprimande for.
- Har én af jer ikke vagten? - Jeg går nu.
Vi har ingen nytte af udsigten hernede.
- Afsted med dig. - Javel. Beklager, hr.
- Løjtnant Turner. - Rør, kaptajn Hall.
Hvad bringer dig hid?
En ny militærlæge fra generalmajor Allen.
- Løjtnant. - Velkommen, menig.
Segura, hr.
Pas godt på ham. Vi er ved at løbe tør.
Tak, kaptajn. En af mine mænd kan følge dig tilbage.
Generalmajoren vil have en briefing om jeres situation herovre.
- Generalmajoren? - Javel.
Selvfølgelig. Kom med mig, kaptajn. Jeg opdaterer dig.
Bliv her.
Vær sød.
Hallo, knægt. Kom her.
- Hvor gammel er du? - Atten.
Kors, vi er på røven. De sender os Buster Brown.
Ligner han ikke Buster Brown?
Vil du have en drink?
Hvad er problemet? Skal du spørge mor om lov?
Sådan.
Det er okay, knægt. Det bliver lettere.
Hej, dødbider. Vil du have en drink?
Taler han ikke engelsk?
Jeg drikker ikke. Det sløver intellektet.
- Har vi fået fint besøg? - Lad ham være. Han generer ikke nogen.
Bare rolig, knægt. Granater er mere almindelige end regnbyger her.
Det er ikke noget at bekymre sig over, før de...
...de er lige over dig.
Ja.
Men... nu skal du høre, hvad du bør være bange for.
- Ingenmandslandets spøgelser. - Hvad?
Her er utallige forladte skyttegrave og tunneller.
Perfekte levesteder for feje desertører og efterladte stakler.
Dernede i mørket mister de deres menneskelighed dag for dag.
De graver sig dybt ned.
Som myrer i jorden.
Hvem ved... måske er de under dine fødder lige nu.
De har været dernede i årevis og kommer kun op om natten -
- for at snuse rundt derude i ingenmandslands forrådnelse.
Hvis du lytter godt efter...
...kan du høre deres kald, mens de mæsker sig i de døde.
De guffer kød med ligorme i sig som rabiessmittede hunde.
Her er et godt råd.
Sov med ét øje åbent.
De kommer gerne ned i skyttegravene -
- for at æde deres yndlingsmad:
Friske drengesoldater.
Ikke?
Dødvandet har stået på i et stykke tid.
Mandskab og ressourcer er begrænsede på begge sider.
Lige nu venter vi bare på, at de andre sulter ihjel.
Og det varer måske ikke længe.
Hvordan er moralen?
Er det dig eller generalmajoren, der spørger?
Løjtnant, bare rolig.
Vi vil bare sikre os, at frontlinjen er forstærket, hvor den måske var svag.
Tak for din gavmildhed, kaptajn. Hils generalmajoren mange gange.
- Løjtnant. - Ja.
- Tyskerne har trukket sig tilbage. - Hvad?
De har forladt deres forpost. Den er tom.
Ud fra det, vi kan se herfra, lader tyskerne til at have trukket sig tilbage.
Lykken tilsmiler os med en tåge -
- som gør, at vi kan krydse ingenmandsland ubemærket.
Vi må udnytte muligheden.
Tror du ikke, at de venter i baghold?
Lad os bombe dem med artilleri for at være sikre.
Hvis forposten er forladt -
- er det i vores interesse at tage den frem for at sprænge den i luften.
Forestil jer at indtage en hel forpost på egen hånd uden tab.
Vi ville blive gavmildt kompenseret.
Tak for besøget, kaptajn. Mine mænd tager over her.
Du slipper ikke af med os nu. Generalmajoren vil høre om det her.
Følg mig.
Jeg baner vejen med menig Gray.
På vores signal følger Hall og Lewis efter.
Baker og Segura leder Walker, som lægger telefontråden ud.
- Forstået? - Javel.
Så er det nu.
Stå stille. Stå stille.
Hold dig lige bag mig. Vi er snart ovre på den anden side.
Kom så!
Få ham til at holde kæft, før vi bliver dræbt!
Dræb ham. Dræb ham.
Dræb ham.
Luk munden på ham!
Af sted.
Hvad fanden var al den larm?
- Forsøgte du at afsløre vores position? - Nej.
Heldigvis var der ingen, der hørte dit rabalder.
Ellers ville du have skreget derude lige nu.
Mænd, kom så.
Det er som en spøgelsesby.
- Løjtnant? - Det kan ikke passe.
- Hvor er deres skide beskyttelsesrum? - Løjtnant.
- De har forseglet den udefra. - Hvorfor ville de gøre det?
Åbn den op.
Stop.
Du godeste.
Hvad i alverden?
- Få ham ned. - Hr.?
Der er kun ham tilbage. Vi må vide, hvad fanden der er sket her.
Du får ikke noget ud af ham. Se ham.
Måske ikke, men vi kan ikke efterlade ham sådan.
Kan vi ikke?
Jeg er enig. Noget føles forkert.
Han er døende.
Behandl hans sår, og sørg for, at han kan afhøres.
- Hvad er der sket hernede? - Det vil jeg finde ud af.
Vi må hellere gå.
- Hvordan har han det? - Han trækker knap nok vejret.
Før ham op til overfladen. Han har godt af frisk luft.
Vi tilbringer ikke ét minut mere i denne tyske svinesti.
Meddel vores forpost, at det er sikkert at komme hertil.
Jeg vil straks overtage området.
Indkommende! Kaptajn Hall, tag...!
- Grav! Grav! - Hjælp!
Gas. Tilbage! Tag ham!
Lewis, kom så!
Her er det!
- Kom så! - Lewis, vi må af sted.
Lewis.
- Lewis. - Hjælp!
Hjælp mig med den her!
Hjælp! Lewis! Forlad mig ikke!
Læge!
Lewis, kom så. Du, Baker. Kom med mig.
Lewis... overtag Walkers radio, og kontakt vores forpost.
- Baker. - Ja?
Du hjælper ham.
Når Walker er i bandage, kan den anden yankee dække kemikalierne her.
Sæt også tyskeren i arbejde, så skal han nok komme sig.
Træd af.
- Baker. - Ja.
Lewis.
- Er du okay? - Det er jeg vel.
- Hvor er du fra? - USA... New York.
Skønt. Jeg er fra Newcastle i England.
Okay.
Du... kan vi bede en bøn sammen?
- For at dulme nerverne. - Okay.
Ja. Okay. Tak.
Herre, tak, fordi du beskytter os mod fare.
Tak for din nåde.
Vær sød at våge over menig Gray og vores faldne venner, mens de finder...
Walker har vores frekvens i sin jakke.
Det er menig Lewis fra 11. bataljon. Er der nogen?
Bliv færdig her, og begynd at grave jer ud til skyttegraven.
- Hvad med vores forpost? - Hvad med den?
Kan de ikke sende hjælp?
Jeg kan ikke bede om støtte uden at ofre vores forsvar.
Vores eneste chance for at komme ud er at grave os ud.
Du. Kom med mig.
Lad os se på dig.
Du har ingen papirer.
Taler du engelsk?
Du skal ikke tro, jeg er dum. Jeg ved, du forstår mig.
Er du desertør?
Var det derfor, at du blev efterladt døende?
Var det derfor, de havde hængt dig op?
Som jeg ser det, står du i stor gæld til os.
Det ville være klogt at samarbejde.
En, der forlader sin post, er mindre værd end lort under min støvle.
Jeg forventer mere af dig, selv af min fjende.
Det betyder måske ikke noget for dig, men ære betyder alt for mig.
Vi bliver måske hernede længe.
Du lærer måske noget om det.
Hr., du skal se det her.
De beordrede et angreb på deres egen forpost.
De kan ikke have vidst, vi var her. De havde jo forseglet stedet.
I alle mine år...
Det er vanvid.
Det er menig Lewis fra 11. bataljon. Kom ind.
Det værste ved lus er...
...at æggene driver én til vanvid.
De lægger deres forbandede æg i sømmene.
Man tror, at de er væk, men så starter det forfra.
Og de spreder sig uden nåde.
Hallo?
- Hallo? Skifter. - Vi hører dig, Lewis.
Gudskelov. Vi er fanget i en tysk bunker. Vi har brug for omgående hjælp.
Hallo?
Hvad er jeres præcise position?
Hallo.
Hallo, hallo!
Hjælp! Hjælp ham!
Hent førstehjælpskassen!
- Hvad er der sket? - Han skar i sig selv!
- Walker! Walker. - Han reagerer ikke, hr.
Kors. Han gjorde det ved sig selv.
Baker, er du okay?
- Hvad er det? - Det er en massegrav.
Det er lettere at lægge dem alle i samme hul end at grave gud ved hvor mange.
Man skal vænne sig til det.
Er du det? Vant til det?
Mit job er at holde folk i live. Det plejer jeg at fokusere på.
Hvad tænker du på?
Jeg... tænker over det tidligere. Den mand, jeg dræbte.
Hør her, knægt. Du er helt ny, men sådan er krig.
Du har masser af tid til at tænke over det, hvis du kommer hjem.
Men medfølelse spild af tid i krig.
Det er enten dig eller dem.
- Du er fuld af lort. - Er jeg?
Og hvad fanden ved du om det? Du må gerne oplyse mig.
Jeg...
- Det burde ikke være så tankeløst. - Troede du, det var sommerlejr?
At du kan smutte hjem til en medalje? Det handler om overlevelse.
Du kan trille tommelfingre og blive helt. Jeg er heldig, hvis jeg får en gravsten.
Jeg burde ikke være så hård ved dig. Vi har alle prøvet det.
Vi er fanget hernede med en masse briter.
Jeg kan bruge en gringo på min side.
Det er menig Lewis. Kom ind.
Hallo? Kom ind.
Jeg talte med nogen på denne kanal.
- Menig Lewis. - Ja?
Du skal hvile dig.
- Tak, hr. Jeg kan godt fortsætte. - Jeg insisterer.
Hvordan har du det?
Hold ud, Lewis. Jeg har brug for stærke og solide mænd ved min side.
Hvis det bare var mig og yankee'erne, ville jeg gå amok.
- Jeg... - Ja?
Undskyld, jeg ikke reddede menig Gray. Du ville hellere have ham nu end mig.
- Jeg hører ikke til her! - Det gør ingen af os.
Men når pligten kræver det, må vi træde til.
Og jeg har brug for din hjælp til at få os væk herfra.
Kan jeg regne med dig?
Godt.
Hvil dig.
Walker.
Walker, for guds skyld, stop!
Walker!
Hvad sker der?
Walker. Walker.
Walker!
Må engle fra himlen og Jesus Kristus beskytte os.
Hvad sker der?
Menig Lewis, kom ind. Jeg gentager. Kom ind, menig Lewis.
Det er menig Segura fra det amerikanske 90. infanteri.
Hej, menig Segura.
Har menig Lewis forklaret jer vores situation?
Ja, men opkaldet blev afbrudt. Kan du give mig koordinaterne?
Ja. Vores koordinater er 50.1972 og 3.2198.
Det er en tysk bunker lige vest for Bourlon-skoven.
Bekræfter koordinaterne.
Vi befinder os...
...over floden og vestpå.
Gentag det.
Området ser forladt ud. Det er sikkert at rykke frem.
Vi får jer ud derfra. Hold ud.
Okay. Hvor lang tid tager det? Hallo.
Hvor mange er I?
Nu er vi fire, og vi har en fange.
- En fange? - Ja, en tysker.
- Hvordan har han det? - Han er stabil.
Godt. Sørg for, at det forbliver sådan. Han har prioritet.
Hvorfor det?
Tænk på din rang, før du betvivler en overordnet, menig.
Forstået.
- Hvordan går det? - Enestående.
Jeg er ked af det med Walker.
Han var en god mand.
Det er en skam.
- Hvad skete der? - Det er tydeligt.
- Walker led af alvorlig krigsneurose. - Det var ikke...
Har du en bedre forklaring, menig? Vi må holde hovedet koldt.
Ingen hysteri her.
Løjtnant, jeg talte med en enhed i radioen. De er på vej.
- Lewis er kommunikationschef! - Men han var der ikke...
Du rører ikke vores radio.
Der må ikke være kommunikation, uden at jeg er til stede.
- Med al respekt, jeg tror... - Jeg er ligeglad med, hvad du tror!
Du er her ikke for at tænke. Du er her for at adlyde ordrer.
- Er det forstået? - Javel.
Godt!
Løjtnant?
Jeg føler mig ikke helt som mig selv.
Kan du afløse mig?
Eller tag den kujon med. Han kan gøre det.
- Kan jeg lade dig være alene med ham? - Selvfølgelig.
Jeg sætter min lid til dig, menig. Bevis dit værd.
Det er noget af en dagbog.
Det er vigtigt at skrive sine tanker ned. Vores skrifter overlever os selv.
- Det er meningen. - Og hvem er det til?
- Eller skal det findes med dit lig? - Jeg vil ikke dø hernede.
Det er til "la raza".
Dokumentation over vores folks ære og opofrelser.
- Hvilken rolle spillede du for dem? - Jeg underviste i medicin.
Lærere bør blive hjemme i stedet for at gå i krig.
- Jeg ville gøre min pligt. - For et land der er ligeglad med dig?
Må jeg?
- Hvad hedder du? - Kurt.
Kurt, brændte patriotismens ild ikke i dig, da du meldte dig til krigen?
Jeg meldte mig ikke. Jeg blev indkaldt.
På børnehjem finder man potentielle soldater.
- Er du forældreløs? - Det var jeg.
Min opvækst var mildest talt hård.
Jeg har også været på børnehjem.
Og blev du udvalgt?
Jeg holdt op med at vente på at blive udvalgt og fokuserede på mit folk.
- Cigaret? - Nej, desværre.
Luften er vel dårlig nok i forvejen.
Kurt, du så, hvad der kom ud af Walker.
Det var ikke fra krigen. Det var ikke menneskeligt.
Der foregår noget sygt hernede. Noget fordærvet.
Det er sket før, ikke? Med dem, der korsfæstede dig.
Ved du noget om at hyrde får, menig?
En fåreflok kommer let til skade.
De kan ikke klare sig uden en hyrde.
Mænd er på samme måde.
- Siger du, at vi gør det mod os selv? - Det gør I på en måde.
Så må vi holde øje med ulven.
Måske.
Men en ulv i fåreklæder blegner mod djævelen som hyrde.
Og hvad vil djævelen med fårekokken?
Herredømme.
Tredive.
Femten.
- Hvordan har benet det? - Det gør ondt. Tak, fordi du spurgte.
- Hvordan har hovedet det? - Ikke så slemt. Alt taget i betragtning.
Du ved... For noget tid siden passerede vi gennem en landsby.
Hen over 20 km passerede godstransporterne.
Hver gang tænkte jeg, at jeg burde kaste mig ud foran den.
For at undgå krigen. Men jeg kunne ikke gøre det.
Nu har jeg måske en undskyldning til at tage hjem.
Jeg er ikke til nogen nytte her.
Jeg forstår det godt.
Jeg tænker på det hele tiden.
Jeg troede, jeg kendte Walker ret godt.
Men jeg vidste ikke, han var i stand til den slags.
Og den tingest.
Et modbydeligt varsel.
- Varsel? - Hvad tror du, det var?
- Jeg ved ikke, hvad jeg så. - Benægt det ikke.
"Ånden siger, at i de sidste tider skal nogle falde fra troen -
- fordi de lytter til vildledende ånder og dæmoners lærdomme -
- som udbredes ved løgnagtige læreres hykleri."
Gør ikke dit hjerte hårdt, broder. Vi kan ikke være uretfærdige!
Benægter du det stadig?
Jesus, Maria og Josef.
- Dem alle? - Det er et tegn.
Nu må vi sætte vores lid til Guds ord.
Var der andre herinde, før du opdagede det?
- Nej. - Vi kan ikke længere vente.
Vi må bruge alle kræfter på at komme ud.
Og ikke mere prædiken.
Bibelen og de hellige ritualer gør os ikke mindre på røven!
Hr.!
Jeg undskylder. Det var ubetænksomt sagt.
Jeg må ikke opildne dig mod din vilje, men jeg har brug for dig, Lewis.
For at være ærlig er yankee'erne lidt for gode venner med tyskeren.
Og jeg vil ikke se Segura i radioen igen.
Gud ved, hvad han pønser på.
Måske er han og tyskeren ikke fremmede for hinanden.
- Du tror vel ikke...? - Jeg tror...
...at det er bedst, hvis vi kun stoler på hinanden.
Du...
"De engle, som ikke tog vare på deres høje hverv -
- men forlod deres rette bolig -
- holder han bundet i mørket med evige lænker...
...indtil dommen på den store dag."
Gas.
Dig! Det er ikke et gasudslip. Hvad er du ude efter?
- Hr. - Drop formaliteterne.
- Hvorfor gør du grin med os? - Hvad taler du om?
- Dig og tyskeren. - Hvad?
Du førte os herned. Du gjorde ham rask igen.
I rotter jer sammen, og det får I ikke lov til!
Løjtnant Turner!
Jeg beklager. Det må være luften hernede.
Ingen afløste dig. Sæt ham i arbejde igen.
- Jeg gav dig en ordre, menig Baker! - Det er bedre, hvis du sænker kniven.
- Undskyld mig? - Du har det ikke godt.
Jeg har været tålmodig med dig på grund af alliancen.
Men hvis du prøver at underminere mig, begraver jeg dig hernede.
I skal passe jeres poster.
Javel.
Følg med mig.
"Alle dem, jeg elsker, revser og tugter jeg."
"Vær nidkær og omvend dig."
"Se, jeg står ved døren og banker på."
"Hører nogen mig og åbner døren, vil jeg gå ind til ham -
- og holde måltid med ham og han med mig."
Kom ind, 11. bataljon.
- Ja, det er menig Lewis. - Godt.
Vi troede, I var fortabte. Vores enhed blev fanget i en træfning.
Hvordan går det dernede?
Jeg ved ikke, hvor længe vi kan holde ud.
Giv ikke op, menig.
I svære tider viser en soldat sin sande styrke.
Jeg er ikke soldat. Jeg kan ikke klare det mere.
Din overbevisning er din styrke, og hvilken styrke det er.
De andre er i stor fare, Lewis.
Jeg formoder, at svigtet er håndgribeligt. De er ført på afveje.
Du må være lyset, der leder dem mod frelse.
Du har følt det hele dit liv. At Herren har kaldt dig.
Mange føler sig kaldet, Lewis, men få er udvalgte.
- Segura... er du okay? - Ja. Jeg skal bare lige have vejret.
- Lewis. - Hr.
- Hvordan skrider det frem? - Stabilt.
God dreng. God dreng.
- Hvad laver du? - Forbereder vores forsvar.
- Mod hvem? - Lewis...
Hvem tror du venter på os, når vi kommer ud i skyttegraven?
Vi må være forberedte. Jeg har en opgave til dig.
Indsaml alle vores våben. Alt, der kan bruges til forsvar.
Og lad ikke yankee'erne se dig.
Bare for en sikkerheds skyld.
Javel, hr.
Hvordan har du det?
- Jeg er ikke sikker. Hvad med dig? - Jeg gør mit bedste.
Segura... tror du virkelig, at vi er fanget hernede?
Hvad mener du?
Det føles ikke, som om vi er fanget. Det føles, som om vi er...
...i fængsel.
- Lewis siger, det er et varsel. - Tag hans ord med et gran salt.
Synes du ikke, der er noget galt? Kan du ikke mærke det?
Vi skal ikke skræmme os selv.
Hvis vi er stærke og holder hovedet koldt, kommer vi igennem det her.
Jeg ved det ikke.
Lewis og løjtnanten er gået fra forstanden.
- Måske er vi ikke langt bagefter. - Vi har brug for hinanden.
Ellers er vi så godt som døde.
Løjtnant Turner vil tale med os.
Jeg har samlet os alle i broderskabets ånd.
Lad os lægge diverse spændinger bag os.
Alliancen skal ikke besudles med bitterhed.
Vi har ingen mad. Vi har intet vand.
Vi kan mærke luften blive tyndere for hvert åndedrag.
Og om vi bliver reddet i tide er uvist.
Men dette er en engelsk besættelse, som er under min kommando.
Lad os ikke forfalde til kaos.
For alles liv hernede beder jeg jer om ikke at udfordre mig.
Først og fremmest skal I lægge jeres våben i midten af lokalet.
Jeg har afvæbnet mig selv.
Vi fortsætter ikke, før vi kan stole på hinanden.
Rigtig godt.
Vi har gjort fremskridt med tunnellen, og jeg ved, at vi alle gerne vil ud -
- men vi må være klar til fjenden, der venter på os uden for bunkeren.
De har været et skridt foran os, men nu er skæbnen på vores side.
Vi har noget at forhandle med.
Jeg sætter pris på, at I har holdt øje med ham -
- men fra nu af vil jeg holde godt øje med ham.
Sæt dig i hjørnet.
Hvis der er noget, der bekymrer jer, skal I ikke brokke jer til hinanden -
- men komme og give mig besked.
Da jeg er øverstbefalende her, vil alle afvigelser fra mine ordrer -
- betragtes som højforræderi. Er det forstået?
Javel.
Godt.
Jeg er glad for, vi fik det på det rene. I kan vende tilbage til jeres opgaver.
Det er en forbandet synd og skam. Det hele.
Hvad skal jeg gøre, Lewis? Jeg har prøvet at være fair over for dem.
- Du er en beundringsværdig leder. - Tak, Lewis.
Du er en god mand.
Der er ingen, jeg hellere ville have ved min side.
Uanset hvilken vej, der er foran os, så baner vi den sammen.
- Hvordan går det? - Vi nærmer os skyttegraven.
- Er det sandt? - Vi er ikke ude endnu, men det vil ske.
- Baker! - Du godeste!
Hvad skete der?
Vi dør hernede, ikke?
Segura!
- Det store sværd blev givet til mig. - Stop, Lewis.
Du har ingen autoritet hernede. Vi adlyder en højere magt.
- Åh, Kristi engel. Min hellige vogter. - Slip mig!
Tilgiv mig mine synder. Befri mig fra fjendens snilde.
- Lewis, tag det roligt. - For fanden, Lewis!
Se, at jeg ikke fornærmer min Gud. Bed for mig, syndige og uværdige tjenere.
Lewis, jeg sætter lige splitten i.
Gør mig værdig til at modtage Treenighedens godhed og nåde...
Lewis.
...og Kristi moder og alle helgenerne.
- Baker. - Bare rolig, Lewis. Slap af.
Amen.
Baker, væk!
Åh, åh, åh! Krig er skønt. Hvem vil ikke være soldat?
Vi ville arbejde gratis.
Hr? Hr.? Hr.?
Det er okay.
- Undskyld. Tilgiv mig. - Lewis...
Tilgiv mig. Jeg ville bare gøre dig stolt.
Det er okay, Lewis.
- Jeg er stolt af dig. - Hr.
- Ja. - Du vil hædre mig, ikke?
Lewis...?
Lewis?
Nej.
Hvad er det for et djævelsk værk?
Åh, åh, åh! Krig er skønt.
Hvem vil ikke være soldat? Vi ville arbejde gratis.
Kom ind, Lewis.
Kom ind, menig Lewis.
Det er menig Segura fra det amerikanske 90. infanteri.
- Hej, Segura. - Vi må have hjælp.
Vi har sårede mænd. Vi har brug for hjælp. Kom ind.
Jeg må desværre meddele, at alle vores styrker er optaget.
- Der går noget tid, før vi når frem. - Hvad?
Medmindre I ikke kan garantere fangens sikkerhed.
Kurt? Hvad har han med det at gøre?
De oplysninger er fortrolige. Husk din rang.
Hvem fanden er det her?
Der er ingen på vej til os, vel?
- Hvem taler jeg så med? - Det finder du snart ud af.
- Dit svin, vi har brug for hjælp. - Hvorfor vil du hjælpe dem?
De ville ofre dig først.
De ville tage æren for dine ofre og benægte dig dine bedrifter.
Hvorfor kæmpe for dem, der vil undertrykke dig?
Du har nok aldrig følt dig mere alene, men du er ønsket, Segura.
Du har bevist dit værd. Du er blevet udvalgt.
Hvad?
Giv mig geværet.
Du godeste.
- Du må tale. Hvad er det? - Hvorfor tror du, jeg ved noget?
- Min mavefornemmelse. Hvad er det? - Vi har ikke tid til det her.
Kurt, vær sød at hjælpe os.
Det er krigens engel.
En mørk skytsengel, livløs og udødelig.
Fordømt og fortabt.
- En djævelens hyrde. - Og hvad er du så?
Den har brug for et kar.
Jeg er dens lam.
Dens protegé og undersåt, forbandet til at være i dens vold.
Hvad gør den ved os?
Den kan kun eksistere i konflikter.
Og ligesom med konflikt eksisterer den kun for at fortære.
- Hvordan stopper vi den? - Den kan ikke stoppes.
Du...
Siden I yankee'er kom til min skyttegrav, er alt gået ad helvede til.
Alle mine mænd er døde. Mine mænd!
Af respekt har jeg været tålmodig med dig, og derfor er det endt sådan her.
- Hr. - Jeg har prøvet at tale dig til fornuft.
Men du giver mig intet valg.
Se på dig. Du er i ledtog med fjenden.
- Turner. - Forrædere.
Løjtnant, jeg beder dig. Vi kan ikke vende os mod hinanden nu.
- Sammen kan vi komme ud herfra. - Gud er mit vidne.
Jeg vil ære de døde mænd, hvis blod blev udgydt under min kommando!
Jeg er ikke blevet skør.
Jeg gør bare, hvad min pligt kræver.
Er du nu på fjendens side?
Det er, hvad man kan forvente af folk som dig.
Må du rådne op i helvede.
Nej.
Lad det blive begravet med mig.
Lad dette sted gå tabt for historien.
- Vi får dig ud herfra. - Nej. Nej. Efterlad mig her.
- Og kig ikke tilbage. - Segura.
- Jeg kommer tilbage efter dig. - Så bliver dét det sidste, du gør.
Jeg dræbte løjtnanten.
Tak, Baker.
Vi kommer ud herfra.
Segura.
Vi er næsten ude.
Hold ud!
Vi må fortsætte.
- Segura! - Hvad?
- Jeg burde ikke være her. - Det ved jeg.
Nej. Nej, jeg løj.
For at lade mig hverve. Jeg er 16 år.
Min mor. Hun tror, jeg er ude at arbejde.
Du må finde hende.
Sig undskyld fra mig.
- Nej, det skal nok gå. - Undskyld.
Baker. Baker.
Hjælp. Hjælp!
Hjælp! Hjælp! Hjælp!
Rolig nu. Alt er okay.
Rolig, du er i gode hænder. Kors, hvad er der sket med jer?
Båren. Læg ham på båren.
- Tak. - Vi ses derhjemme.
- Kommer du? - Nej, der er én til.
Slap af og hvil dig, soldat. Du får snart en varm velkomst.
Tekster: Louise Tang Iyuno