Hallo? Sadie - er det dig?
Ja.
Jo... undskyld...
Du... du svarer jo aldrig.
-Må jeg... må jeg se dit ansigt? -Nej.
Jeg har savnet dig meget.
Har du fået mine breve, mine mails?
Ja, men jeg har ikke læst dem.
-Hvorfor ikke? -Helt ærligt?
-Er du alene? -Ja.
-Hvorfor? -Hvad er det der?
-Hvad mener du? -Den lyd.
Det lyder som en stor kæde på gulvet.
Far? Far!
Far?
-Jeg er nødt til at stoppe nu. -Du har jo lige ringet.
Ja...
Jeg er ked af det, skatter...
Jeg elsker dig meget højt.
Åh, for fanden! Sadie...
Lad min pige være! Tag hvad som helst, bare ikke min pige!
SADIE 6 ÅR
Undskyld... Jeg hedder Dan. John gav mig nøglerne. Du er Sadie, ikke?
Har du flyttet hans ting? Der så ikke sådan ud før.
Politiet gennemgik hans ting, jeg satte dem bare på plads. Det hele er her.
Kors...! Undskyld, jeg spurgte.
Det gør mig ondt... med John.
Glem det. Han var en skiderik.
-Jeg holdt af ham. -Godt for dig.
Hvad sker der med alle de kameraer?
Aner det ikke, han ville ikke sige noget. Kom du på grund af jobbet?
-Hvad? -Det, din far skaffede dig.
-Hvad snakker du om? -John troede, du ville flytte ind.
Nej.
Nå. Ja, vi ses.
Vent lidt. Hvilket job?
Fotograf. På avisen.
-"Tony Jones, redaktør". -Ring til ham, hvis du er interesseret.
Vent.
Nøgle.
Hyggeligt at møde dig!
Skiderik.
Far?
-Er det der heden? -Kom du hertil på grund af den?
-Hallo? -Hej, Sadie Wright. Jeg skal møde Tony.
-Nå, så du er altså Johns tøs? -Det siger man.
-Og yankee? -Født her, opvokset der.
-Du ligner ham ikke. -Tak...?
Altså, jeg ligner ikke min far... Han var sort.
-Og du er altså fotograf? -Skråstreg journalist, lige fået eksamen.
Ja, det sagde han. Han bønfaldt mig om at give dig et job.
-Virkelig? -Ja.
Underligt. Han sagde, at du ville komme, og så...
...fløj det ud af ham, at I ikke havde talt sammen, siden du var lille.
Det var fandens! Frækt!
-Var det pinligt? -Hvorfor det?
Jeg ved jo, hvordan I englændere er.
Nå, men hvordan ser dine fremtidsplaner ud?
Skal du tilbage til gode, gamle USA?
Måske. Mor er imod, at jeg er her, så det er vel grund nok til at blive.
Sådan var din far også. Han blæste på alle regler.
Har du alle dokumenter? ID, pas... De er nødvendige til papirarbejdet.
-Får jeg jobbet? -Hør her, avisen går dårligt.
Vi har vel... et halvt år tilbage, max.
Så vil du have et kort vikariat, er du på rette sted.
Desuden skylder jeg din far det. Han var en pokkers god reporter.
Det halløj om Padfoot, han kogte sammen, reddede vores skind.
HELVEDESHUNDEN
Hvorfor tog han sit eget liv?
Det må du fortælle mig.
Han så træt ud til sidst. Formentlig cancer.
Smut ned i stueetagen. Der skal du begynde.
Okay.
For pokker!
-Jeg sagde jo, vi ville blive opdaget. -Karl Smart.
Så luk dog døren!
-Hvad vil du? -Jeg er Dans nye kollega.
Åh. Han sagde ikke, det var en pige, der skulle begynde her.
-Faye. -Sadie.
-Amerikaner? Meget eksotisk. -Sådan er jeg.
Men vi må hellere komme i gang med arbejdet, så...
Vi ses senere.
Ja... Du skal sidde der.
-Så er du altså min chef? -Jep.
Hvem er tøjten?
-Min forlovede. -Åh... okay...
Hallo?
Sig, det er løgn. Nej... nej, han har knald i låget.
Ja, okay! Jeg tager hende med. Fint, hej.
-Hvad laver du? -Heden er fortryllet.
-Fuld af dæmoner. -Jaså?
Det siger vores læsere i hvert fald. De få, vi har tilbage.
-Pokkers. -Hvad?
-Batteriet døde. -En strålende start.
Jeg har flere i tasken.
Ingen billeder!
Lad mig gætte, Craig... Du har set Den Brændende Pige.
Har du ikke det?
Okay... Hvad ville du fortælle os om?
Jeg ved... hvem der har Dæmonøjet.
-Nu ingen numre. -Jeres læsere vil elske det her.
-Du sagde noget om Dæmonøjet. -Det her vil forbløffe dig.
Jeg ved mere, end du kan forestille dig.
-Undskyld. -Gentag lige det sidste.
-Du er blevet stor, skatter. -Hvad sagde du?
Jeg og din far har kendt hinanden længe.
Vi talte tit med skyggerne.
Se lige jer to! Den perfekte ulykke!
Din far tog for meget og måtte bøde for det.
-Jeg venter i bilen. -Han opsøgte mørket. Husker du det?
-Hvad snakker du om? -Han knækkede dig, ikke sandt?
-Herregud! -"Skatter".
-Gå ad helvede til! -Sadie! Vi kommer tilbage.
-Skærer du stadig dig selv? -Fanden tage dig!
Det er godt at bløde. Ligesom far.
-Han tog sit eget liv, din skiderik! -Han blev myrdet.
-Kom, vi kører. -Myrdet... Myrdet! Myrdet!
Sadie? Sadie!
-Sig til Tony, at jeg er syg. -Pyt være med Tony.
Rør mig ikke!
Tag dig ikke af ham. Han søger bare opmærksomhed.
Det lykkedes!
-Hvad tager du piller for? -Jeg så ting. Ting, der ikke fandtes.
-Bør du drikke samtidigt? -Er du nu blevet læge?
-Og så er du et elendigt røvhul. -Et: Jeg forstår, du sørger over din far.
Du siger, at du er ligeglad, men det er du jo ikke.
To: Opfør dig aldrig sådan igen, når vi er ude på en opgave!
For dig er det bare noget gylle, men for mig er det mit levebrød!
Og for det tredje er jeg "et elendigt røvhul", fordi jeg også savner John!
-Havde far cancer? -Ikke så vidt jeg ved.
-Hvorfor gjorde han det så? -Der var intet afskedsbrev, ingenting.
Vi får måske aldrig at vide hvorfor.
Han var en skiderik! Og ham... misfosteret havde ret:
Han var grådig og gjorde, som han ville-men myrdet? Helt ærligt?
Blæs på, hvad Craig siger. Han vil bare have dig ud af balance.
Jeg kan ikke drikke det der.
Hvad siger du til at ryge?
-Mener du... græs? -Ja.
Jeg er med.
Jeg har det i bilen. Jeg kommer om lidt.
-Parat? -Ja.
-Ikke mere. -Hvorfor ikke?
Fordi du lige så godt kan injicere det op i røven på mig.
Og hvad er der galt med din røv?
Fortæl mere om Den Brændende Pige.
Det er bare... folkesagn. Fra heden.
-Du købte jo, hvad Tosse-Craig sagde. -Det sælger aviser.
Folk her synes ikke, man skal røre ved det.
Hvorfor?
Er De parat til en historielektion, unge frøken Wright?
Ja, professor Røghat.
Ikke den tone, for ellers får du smæk bagi.
I 1851 blev den unge væver Sally Pearson-
-vækket midt om natten af sin hund.
Hun steg ud af sengen..
...tog faderens redskab og formede et stykke tin som et øje.
Dæmonøjet.
-Amuletten? -Hun sagde, at det var Guds værk.
Et bud fra en højere magt. Men hun sagde også, at øjet talte til hende.
Og hvad sagde det?
At en pest ville ramme heden, og at dens beboere ville gå under...
...hvis de ikke vendte ryggen til al synd.
Hvad slags synd?
Druk. Spil.
Sex. Alt det sjove.
Og?
Folk grinede af hende.
Så tog pesten den halve by.
-Blev hun så gjort til helgen? -Nej.
De anklagede hende for heksekunst.
Hun blev ført ud på heden...
...og så tog man øjnene ud af hendes hoved.
Derefter blev hun brændt levende på bålet.
Med hunden lænket til hendes side.
-Padfoot? -Ja.
Da asken var kølet af, var der kun amuletten tilbage. Dæmonøjet.
En advarsel fra dens skaber.
Den blev liggende i jorden i næsten 200 år.
-Indtil...? -Nogen fandt den. Det siger man da.
Folk tror, at det er derfor, det går dårligt her.
Ikke fordi bankerne gik nedenom og hjem.
Hvorfor så beholde den?
Dæmonøjet giver en, hvad man end ønsker.
Men prisen er smerte.
-"Smerte"? -Uddelt af to dæmoner.
-Padfoot? -Og Den Brændende Pige.
-Føj for den lede! -Nemlig.
John kogte det der sammen, og læserne elskede det.
Men der må vel være kopier eller sådan noget?
Nej, ikke her. Det ville folk aldrig turde.
Hvad ville du ønske... hvis du havde Øjet?
Det vil du ikke vide.
Det her er ikke godt.
-Vi ses i morgen. -Nej, vent...
Dumme, fede kælling!
Hvorfor blev jeg født, far?
Sadie... duer aldrig...
-Det var på tide! En time forsinket. -Ingen dækning.
Har du kastet op?
-Jesus... -Du er værre end din far.
-Hvorfor siger du det? -Lad os nu få faket det her.
Stil dig der, Faye.
-Er du okay? -Styr dig, narrøv. Jeg blev bare fuld.
-Sådan her? -Tænk.
Historien er, at du var ude at gå, og pludselig så du Den Brændende Pige.
Var det her, Sally blev brændt?
Ingen vede det, men vi skal have en fortælling... Velkommen til fake news.
Fint, lidt mere herhen.
Og peg mod det, du lavede... Ja... og...
-Laver du fis? -Knyt dog!
Du kan vist ikke klare det her.
Er du stadig derinde?
Gå bare hjem, hvis du vil, der er ikke brug for dig her.
Hallo?
Jeg skal ingen steder.
-Er det fra i dag? -Nej.
Pokkers!
Du milde!
-Nå, hvad har vi? -Ingenting. Bortset fra fedt-selfies.
Skrid, Faye.
-Hvad skete der? -Vejromslag, vi fik ingen billeder.
Fandens! Vi skal jo have noget!
Gå hjem, begge to, og find på noget!
Folk vil læse om Padfoot.
Du burde tage tilbage til Amerika. Du er lidt for tyk til England.
Gå ad helvede til, Faye.
Jeg er ked af, at det blev sådan her. Vi havde jo lagt planer.
Hun holder øje med dig.
-Sludder. -Det gør hun.
-Hvad laver du? -Viser hende, hvem der bestemmer.
Blæs på hende, hun vil bare have opmærksomhed.
-Det tager kun et par minutter. -Okay.
-Har du det godt? -Ja, jeg er bare lidt træt.
-Vil du med ind? -Ja.
Hej, mor. Det her er Sadie.
Det ved jeg. Jeg kendte din far.
-For længe siden. -Jeg skal bare hente min computer.
-Skulle du og Faye ikke ud? -Nej, jeg og Sadie skal arbejde i aften.
Jeg kommer om lidt.
Undskyld mig.
Mor?
Fandens!
-Beklager, men det er længe siden. -Jeg vil ikke have undskyldninger.
-Hvad vil du så have? -At du blander dig udenom!
-Jeg forsøger bare at hjælpe hende. -Hun er noget skidt, hold dig væk.
-Du skal ikke give mig råd. -Hun er dårlig, ligesom ham.
-Hold dig væk fra hende! -Kom, vi går.
-Har I hund? -Nej, jeg hader hunde.
-Hvorfor? -Ikke for noget.
Din mor virkede ret oprørt.
Ja, hun er altid sådan. Hun skal altid have sin vilje.
Talte I om mig?
Ja.
-Og...? -Skal vi tale om det her nu?
Måske ikke.
Hun er imod, at jeg arbejder med det her. Jeg skal finde noget bedre.
Hvad har det med mig at gøre?
Må jeg sove her i nat?
Ja.
Tony vil have en artikel om Padfoot, så... vi må finde på noget.
Er det okay, at jeg tager et hurtigt bad, inden vi går i gang?
Fint. Hvor er Johns papirer? Så vi har noget at gå ud fra.
I køkkenet. De ligger spredt. Jeg er lidt uorganiseret.
Er den tændt?
Ja, sådan.
Ja... okay...
Jeg ved ikke, hvem der ser det her, men...
...jeg har brug for at dele mine tanker med nogen, så...
Ja, her er vi så.
Jeg har installeret dette udstyr.
Og det har jo kostet en del, men det overser intet.
Det er mine øjne og ører. Det skal vise...
Ja, vise, at jeg ikke er ved at blive tosset.
Den er her.
Hør!
Dan? Er det dig, makker?
Craig?
Du skræmmer mig ikke, Craig!
Jeg beholder den bare lidt til, så skal den tilbage, hvor den hører hjemme.
Det er den eneste måde at afslutte det her.
Craig?
Fanden! For helvede!
Hvor fanden er du, din syge møgkællilng?
Forbandet lort!
Hvor helvede er du?!
For fanden...
Hvad helvede sker der med mig?
En dag til.
Bare en dag til, mere klarer jeg ikke.
De...
De hjemsøger mig!
Hvor jeg end tager hen, om jeg sover eller er vågen...
De er sgu... overalt, forandrer sig hele tiden, ændrer skikkelse...
Men Dæmonøjet virker.
Jeg får min familie tilbage.
Og det er det eneste, jeg vil.
Hvad er der?
Der er noget i vandet!
Der er ingenting her.
-Men... -Du skal nok ikke drikke foreløbig.
-Hvad er der med strømmen? -Den kommer og går.
Jeg kan ikke lave noget uden computeren.
Vi må hellere gå i seng.
-Kom ind. -Er der noget, så bare kald.
-Åh... -Hvad?
-Ikke noget, jeg troede bare... -Skal jeg sove her?
Det kan jeg godt... hvis det er det, du vil.
Fint.
-Det med pillerne... -Det kommer ikke mig ved.
-Hvad? -Det er din sag.
Hvor er du engelsk! Jeg har gået i terapi, siden jeg var otte.
Så det gør mig ikke noget at fortælle om mine problemer.
Undskyld.
Jeg har haft psykotiske episoder... før. Lige inden jeg fyldte 16.
Kvaksalveren sagde, at det var akut angst.
Mor tror, at det var det traume, jeg fik her som barn.
Jeg tror, det var mængden af LSD, jeg tog for at klare skolen.
Hvorfor var skolen så slem?
Jeg...
Jeg var tyk.
Altså... rigtig fed.
Jeg passede ikke ind... havde aldrig en kæreste... var altid alene.
Virkelig?
Men hvad der end udløste synene, jeg har ikke haft nogen siden...
-Før i aften. -Ja.
Hvad skete der... da du boede her?
-Var John...? -Nej, nej, intet af den slags.
Han var verdens bedste far. Vi legede tit med små dukker.
Vi byggede hus til dem, gik tur med dem og holdt teselskaber.
-Han elskede det. -Hvad skete der?
Far?
Du behøver ikke fortælle det.
De kunne ikke sammen, så mor tog tilbage til USA og tog mig med.
Hvordan... lærte du ham at kende?
-Mig? Hvordan jeg mødte John? -Ja.
Ja... det var lidt underligt.
Jeg var kommet ind på Oxford.
Jeg ville læse engelsk litteratur...
...men så i avisen, at man søgte en reporter.
-Slap du Oxford for jobbet på Echo? -Ja.
Sådan sagde mor også.
Hun er stadig sur på mig over det, og...
...ærligt talt så ved jeg ikke, hvorfor jeg gjorde det.
Men... John interviewede mig og...
Jeg vidste det bare.
Vidste hvad?
At det var min fremtid.
Det lyder fjollet.
Nej.
Undskyld...
Det her føles...
Jeg vil tage det roligt.
Kan vi gøre det?
Bare... et skridt ad gangen?
Okay.
Jeg vil være sammen med dig.
TOG IND PÅ ARBEJDET. FAYE HAVDE BRUG FOR HJÆLP.
-Hallo? -Hej, skat, det er mig.
-Hvad er der, mor? -Er du ikke stået op?
Klokken må snart være 12 hos jer.
-Er alt okay? Tager du din medicin? -Hvad?
-Er det selvskader igen? -Drop nu det pis!
-Jeg er bekymret for dig. -Det ved jeg.
-Er huset blevet sat til salg? -Nej.
Jeg vil blive her i nogle uger... måske måneder.
Hvad? Hvorfor det?!
-Der er muligheder her. -For hvad?
Bliv nu ikke trukket ind i din fars verden. Han var meget dyster!
-Har du hørt om Den Brændende Pige? -Hvem har ikke det?
-Hvor ligger hun begravet? -Derude et sted.
-Der er kun én, der ved det. -Jaså?
Craig Cooper. Det siges, at han gravede Dæmonøjet op.
-Hvad mener du? -At han burde spærres inde.
Skide djævletilbeder!
Han dyrker det okkulte. Sort magi. Han er syg i hovedet!
-Ud! Du er fyret! -Jeg sov over mig.
-Hvor er min forside? -Altså, jeg...
Du må gerne drikke en hel nat, det hører med til arbejdet.
Din far lugtede altid af sprut, men han missede aldrig en deadline. Aldrig!
Vi har funder ud af noget. En ledetråd til Dæmonøjet.
-Ja, det sagde Dan. -Gjorde han?
Jeg ved ikke, hvad I to har gang i, men Faye er ved at bryde sammen.
Så nu må jeg selv hente kaffe! Som din chef siger jeg til dig:
Slip hans pik, ellers må du finde et nyt job!
Nu skal jeg fortælle bossen, hvorfor min redaktion er uduelig!
Klokken 8 i aften vil jeg have en god overskrift-ellers er du gamle nyheder!
-Vent! Hvor er Dan? -På Red Lion. Han snakker med Craig.
-Hvad laver du her? -Mit arbejde.
Vi begik en fejl i går aftes.
-Leger du med mig? -Nej, en fejl på jobbet!
Jeg misser aldrig en deadline. Hvorfor havde vi intet til Tony?
Vi må råde bod på det. Hvad sker der her?
Tosse-Craig. Jeg tror, han har Dæmonøjet. Det er en god historie.
-Er du sikker? -Jeg ved det ikke, men...
Hvis jeg få ham til at snakke... og hvis han har Øjet, at vise mig det...
Så kan det blive landsdækkende.
Hvorfor Craig, hvorfor nu?
Jeg så noget. I går aftes. En video, nede i kælderen.
John havde amuletten.
Politiet fandt den ikke, og den var ikke blandt hans ting.
Jeg tror, at Craig tog den fra ham.
Var du ned i kælderen?
Så du kameraerne, der filmer hele huset?
Ja.
Så du mig i badet?
-Ja. -Nød du det?
Ja.
Kom. Vi går.
Undskyld, at du måtte vente. Sadie er med... hvis det er i orden?
Fint nok. Er du faldet ned igen, skatter?
-Hvorfor sagde du, at far blev myrdet? -Fordi det blev han.
Vi... lader det ligge nu.
Craig... vi talte om Dæmonøjet...
-Kan man et glas til? -Hvad?
Et glas til. Eller skal jeg gå?
-Hvordan ved du, at han blev myrdet? -Fordi jeg gjorde det.
Jeg gav ham Dæmonøjet. Du...?
Er det kommet ind i hovedet på dig?
Det er kommet ind i mit. Det fik mig til at trykke øjet ud.
Om jeg sover eller er vågen, det kommer ud på et.
-Hvad bad du om? -Jeg ved ikke, hvad du taler om.
Jo, du gør. Du har jo Øjet om halsen.
Hør... jeg kan få Den Brændende Pige til at stoppe.
Jeg vil ikke leve længere.
-Du kan jo give mig Øjet tilbage. -Dan?
-Hvad er der, skatter? -Hold dig væk. Dan!
-Hun tager dine øjne. -Gå ad helvede til! Dan!
-Gik I i seng? Kneppede du ham? -Hvad snakker du om? Nej.
Løgnhals! Han sagde, at I delte seng!
Ja, men der skete ingenting.
Din fede ko.
Jeg er gravid.
-Ved han det? -Nu gør han.
Du har haft dit sjov. Nu ser du ham aldrig mere.
Jeg har fået dig fyret.
Gør alle en tjeneste: Gå hjem og find et reb. Din far venter på dig.
Vi får se.
Undskyld! Nøglerne.
-Vi ses. -Sikkert ikke.
-Hvad skete der? -Hvordan kom du ind?
Nøglen til bagdøren lå under måtten.
Jeg kan ikke klare det... Jeg vil væk.
-Hvad? Hvad så med mig? -Du venter jo et barn!
Jeg vil ikke have det!
Jeg bad hende få det fjernet. Jeg vil være sammen med dig.
Hvad så med Faye?
-Hvor skal du hen? -Hjem.
-Jeg tager med. -Du må ikke afvise mig!
Aldrig.
Du er en del af mig.
Den tager livet af mig... Langsomt, men sikkert.
Jeg må lægge Øjet tilbage i Sallys grav, for så...
...så lader hun mig være i fred.
Det var her, Craig fandt det. Jeg ved ikke, hvorfor...
...hvorfor han gav mig det. Måske for at mig lide.
For fanden!
Hør her: Blodsudgydelserne... i det tempel, jeg har bygget.
Det er den eneste måde. Fandens!
Fandens! Lad mig være!
Vågn op!
-Hjælp! -Nej, du.
Ingen kan høre dig hernede!
-Far? -Du godeste...
Det var dig! Med far! For længe siden!
Vi søgte svar... og Øjet gav mig dem.
Men jeg syntes ikke om det, jeg så.
Lad hende gå-ellers myrder jeg dig.
Vi er døde alligevel! Det sørger Den Brændende Pige for!
Er det ikke ironisk?
John længtes altid efter at se sine børn sammen.
Og her er I så. Sprællevende.
-Lad hende være! -Hvad taler du om?
Åh... Har du ikke fortalt hende det?
Dan her...
-Han er din bror. -Du er syg.
Fortæl hende det. Sig det!
Det spiller ingen rolle! Vi kendte ikke hinanden.
-Jeg elsker dig. -Nej!
Nej. Nej, nej, nej!
Hvorfor? Vidste du det allerede fra starten?
Selvfølgelig gjorde han det.
Men du ville have ham.
Du ville mærke hans berøring... så Øjet gav dig den.
Hvor er det?
-Hvor er Dæmonøjet? -Hun har det ikke!
Jeg efterlod det på jobbet! Jeg sværger!
Det er svært at give slip på. Jeg gav det til din far.
Og han lovede at give mig det tilbage.
Men ved du hvad?
Den Brændende Pige vil vise mig vej. Hun synes om duften af blod.
Det er ovenpå! Under min seng.
Fyld mig ikke med løgn! Du får ikke en chance til.
Der ligger en kniv bag dig.
Skynd dig! Blæs på smerten!
-Har du Dæmonøjet? -Skær rebet over!
For sent!
Befri mig. Kom nu!
-Nej! Du er min bror! -Vi kendte ikke hinanden!
-Det er sygt alligevel! -Jeg vil være sammen med dig.
Vi kommer i helvede for det her.
Vi skal ud herfra!
-Lad det blive her. -Det skal tilbage, ellers tager hun mig!
Hvor skal du hen med det?
Hvad laver du?
Hvor er det her?
Det var der, vi tog billederne, så hun burde ligge 10-15 m vest for det sted.
-Kom. -Hun flår øjnene ud af ham, skatter.
Hun vil også dræbe dig! Du skal væk herfra!
-Læg det tilbage! -Jeg forlader dig ikke!
-Du skal lægge det tilbage! -Nej!
Ud! Af sted!
-Sadie? Er det dig? -Far?
-Jeg har savnet dig meget, skatter. -Far?
Du er i sikkerhed hos mig.
-Far? -Du behøver ikke skære dig selv mere.
Kom nu!
Sadie?
Skal du ikke snart stå op? Op med dig!
Jeg kan ikke, mor. Jeg har det dårligt.
-Sadie! -Dan?
Herinde.
Hvad laver du herinde? Dan?
-Du dræbte Faye. -Hvad?
-Du ønskede hende død. -Nej.
Nej!
Nej. Der er ingen udvej.
Hun gav os, hvad vi ville have... og nu må vi bøde for vores synder.
Nej! Nej, nej, nej!
Dan?
Du dræbte min baby...
Dan?
Lad os nu være!
Hun vil dræbe min dreng. Han har brug for mere tid!
-Hvordan? -Jeg elsker dig, Sadie!
Jeg kommer nok ikke hjem.
-Vil hun have mit blod? -Nej, nej, nej.
Hun vil have dig til at se, hvad hun ser.
Hun vil have dine øjne.
Nej, nej, nej! Lad mig være!
Lad mig være!
Vil du have mit blod? Du skal få mit blod!
-Hvad vil du, Tony? -Jeg ville se, hvordan du har det.
Jeg ved ikke, hvor Dan er. Det er jo derfor, du er kommet.
Ved du, hvad det der er?
Det føles og lyder som en avis.
Det er øgede indtægter. Echo er tilbage på banen.
Vi trykker for fuld kraft!
Craig overfaldt dig, Faye blev skubbet i døden, hendes forlovede er på flugt.
Du har en historie at fortælle, og vi har penge at betale for den.
Det er dyrt at blive opereret i Staterne. Du skal bruge penge for at få synet igen.
Sagen er, at jeg aldrig har syntes om det, jeg har set.
Det er min taxi, så...
-Vil du have hjælp? -Jeg klarer mig.
Du ved, hvor jeg er, hvis du ombestemmer dig.
Klarer du det?
-Hvor er bilen? -Lige foran dig.
Der ligger en medalje her.
Læg den i min taske. Jeg synes, jeg har fortjent den.