‫בהתחלה, חשבו שמשהו לא בסדר עם העיניים שלי.
‫אחת או שתיים? ‫-אחת.
‫מה לא הייתי נותן ‫כדי שזה יהיה מקרה קלאסי של גלאוקומה.
‫בסדר, סיימנו.
‫כי זמן קצר לאחר מכן...
‫התחלתי לשמוע את הקולות.
‫לכיוון הזה. ‫-אדם.
‫אל תלך לכיוון הזה.
‫תקשיב. ‫-קדימה. אתה יכול לעשות זאת.
‫אדם.
‫אני בטוח שהם סיפרו לך על הבישול.
‫תקראי לזה איך שתרצי. ‫הסחת דעת, טיפול עצמי, לא משנה.
‫אבל זה היה הדבר היחיד שהצליח להשתיק אותם.
‫אתה בסדר?
‫ואל תאשימי את אמא שלי על כך ‫שהיא לא הבינה את זה מוקדם יותר.
‫היו לה הרבה דברים על הראש ‫בשנתיים האחרונות.
‫כשאבא שלי החליט
‫שכל עניין האבהות מחבל ביצירתיות שלו,
‫נאלצנו לקחת את כריך החרא ‫שהגישו לנו ולהפוך אותו לאכיל.
‫אז, בישלתי.
‫ובישלתי.
‫והארוחות הפכו לתרומה שלי ‫לסיפור העמדה הנחותה שלנו.
‫מותק, זה מעדן.
‫חוץ מזה, נעשיתי ממש טוב בזה.
‫זאת בדיוק הכמות הנכונה של כמון.
‫ואז פול עבר לגור איתנו.
‫זה מעניין.
‫זה ממש מעולה, מותק. אני מתה על זה.
‫הבית, כפי שהכרתי אותו, הפך לנחלת העבר.
‫אז יצאתי ממנו לעיתים קרובות.
‫המחשבה על לימודים בבית הספר לבישול ‫בסתיו הבא היתה כמו נווה מדבר
‫מההרגשה שהמוח שלי הופך לאט ‫למכולת אשפה נשרפת.
‫רק הייתי צריך להתמקד במטרה ‫ולהעביר את הזמן.
‫כמה קשה כבר יכול להיות ‫להסתיר את השיגעון שנובט בי
‫מהמערכת האקולוגית העוינת שהיא התיכון?
‫תראה. סוף סוף הזמינו אותנו ‫לאחת המסיבות של שרה.
‫אסור לנו לפספס אותה, גבר. אתה בא, נכון?
‫אני אבוא לאסוף אותך הערב?
‫מי זאת?
‫שרה? אהבת חיי?
‫זאת אומרת, במשך זמן מה, הם היו רק קולות.
‫כן, נכון. שרה.
‫אז, ההורים שלי בניסיון פרידה נוסף, ‫לא משנה.
‫אבל אגרום להם להרגיש אשמים ‫כדי שיתנו לי את המכונית.
‫מה אתה אומר, בשביל המסיבה?
‫אני אומר לך, אני חושב שהלילה...
‫אדם.
‫אדם, היי.
‫כאן.
‫מה? ‫-תיזהר, החרא הזה הוא כמו לבה.
‫סליחה. ‫-מה אתה עושה?
‫ממש כאן, אדם.
‫טוד.
‫אדם.
‫אנחנו צריכים ללכת עכשיו.
‫אל תדאג, בוס. אנחנו מטפלים בעניין.
‫תעשה משהו, בבקשה!
‫זה כואב! זה כואב!
‫היי, ילד. ילד!
‫אתה רוצה שנשמור ‫על התחת הצנום שלך או מה? תתחפף.
‫אדם, לך.
‫תירגע, בן. תירגע.
‫פשוט תירגע, בן. תירגע... הכול בסדר.
‫תירגע, בן. תירגע.
‫עזוב אותי! ‫-רק תנשום.
‫פשוט תירגע.
‫תירגע. תירגע. רק תנשום.
‫הם קראו לזה ההתקף הפסיכוטי הראשון שלי.
‫שלום. ‫-ואז גילינו בדיוק מה אני.
‫סכיזופרניה, הפרעה נפשית כרונית
‫שבה החולה מאבד אחיזה במציאות,
‫וכתוצאה, מפתח הזיות ויזואליות ושמיעתיות,
‫פרנויה, אשליות.
‫ומכאן מופע הבידור בשיעור כימיה.
‫מנת חרא גדושה, בעיקרון.
‫זה אף פעם לא ייעלם, אף פעם לא יהיה נורמלי.
‫הסוף.
‫קודם כול, סילקו אותי מבית הספר.
‫היי, אתה עדיין הולך למסיבה ‫של שרה בסוף השבוע הבא?
‫הכוויה של טוד היתה כל כך חמורה, ‫שנאלצו לטפל בה בשתלי עור מהתחת שלו.
‫איפה כותונת המשוגעים שלך, דפוק?
‫עכשיו הוא שונא אותי.
‫היי, קדימה, חבר'ה, לכו לכיתה. ‫-דפוק.
‫כולם שונאים אותי.
‫ואז פול החביא את כל הסכינים.
‫אני פשוט אומר זאת.
‫אולי אנחנו צריכים לשלוח אותו ‫למקום שבו יידעו איך לטפל בו.
‫מבחינה מקצועית.
‫רק תגיד לי מתי להתחיל לפצח גולגולות, ילד.
‫נשימות עמוקות, אדם. כוונותיהם טובות.
‫נראה שהאימהות בשכונה מתאמנות ‫לקראת ריצת עשרת הקילומטרים.
‫רוצה לראות?
‫אחרי שהם הופיעו, הם לא נעלמו שוב.
‫כמו חבורה של שותפים לדירה שאין מנוס מהם.
‫זאת רבקה.
‫היא סוג של דלאי לאמה ‫בשילוב פסטיבל קואצ'לה.
‫תמיד במצב זן.
‫למען האמת, היא לא ממש מפריעה לי.
‫ויש גם את שומר הראש, ‫שאין צורך להסביר את קיומו.
‫הוא חמום מוח אבל נאמן.
‫אתה תמיד צריך לשמור על עצמך.
‫ואחרון חביב, יש את חואקין.
‫הוא כמו החבר הכי טוב החרמן ‫מסרטי נעורים של שנות התשעים,
‫שהולך אחריך לכל מקום ‫ואומר את כל המחשבות שלך ללא חסמים.
‫אני יודע.
‫זה הרבה.
‫בשלב הזה את נכנסת לתמונה. עכשיו, ‫כשאמא שלי יצאה לחיפוש חסר תקווה אחר תרופה.
‫ממש כמו כל האימהות השוגות באשליות ‫שפגשנו לאורך הדרך,
‫שיושבות באותם חדרי המתנה, ‫ושמות את מבטחן באותם רופאים,
‫מתחננות בשקט לאותו דבר:
‫"תרפא את הילד שלי".
‫אביליפיי. ריספרדל.
‫קלוזאפין. סטלאזין.
‫ניסיתי כל קוקטייל תרופות ‫שתוכל להעלות בדעתך.
‫יש שינוי כלשהו?
‫לא.
‫ובכל זאת, איכשהו, אמא שלי לא אמרה נואש.
‫זה הופך אותה ליחידה בינינו. כנראה.
‫אובחנתם כחולי סכיזופרניה?
‫יש סוף סוף טיפול חדש לסכיזופרניה... ‫טוזאפרקס
‫ובכן, זה המצב.
‫כל הסיפור העצוב.
‫קחי אותו או זרקי אותו.
‫או אולי פשוט תזרקי אותו.
‫כי בואי נהיה כנים, הסיבה היחידה שאנחנו כאן
‫היא כי אין מנוס מהעקשנות של אמא שלי.
‫ואני לא מנסה ללכלך על מפעל חייך או משהו,
‫אבל אני חבר במועדון צמרת ‫שנקרא "עמיד לטיפול".
‫מה שאומר שכנראה לא יהיה לנו רגע ‫של "זאת לא אשמתך"
‫כמו ב"סיפורו של ויל האנטינג".
‫אז למה שלא תסרבי בשקט ‫לקבל אותי לניסוי התרופתי הזה
‫ותחסכי משנינו את האכזבה?
‫בסדר?
‫שמו המלא של החולה: ‫אדם פטראזלי
‫מעמד הבקשה: ‫אושרה
‫בסדר, מותק, אנחנו צריכים ללכת.
‫טוזאפרקס
‫אמרתי לך, אני לא אהיה שפן ניסוי של אף אחד.
‫אנחנו לא יודעים מה יקרה אם אקח את זה.
‫אולי תתחיל להרגיש יותר טוב.
‫אולי תתחיל לצאת קצת יותר מהמיטה.
‫זה מה שיכול לקרות. ‫-טוב, אבל מה אם כל השיער ינשור לי?
‫מה אם אני אתעוור? אולי זה רעל?
‫מותק, מי ירצה להרעיל אותך?
‫אנחנו מוכנים. ‫-בסדר, אנחנו כבר יורדים.
‫קדימה. יש לי הרגשה ממש טובה בקשר לזה.
‫אל תבגוד בנו, אחי.
‫אני יכול פשוט לקחת אותה אחר כך? ‫-בסדר.
‫תתלבש.
‫אנחנו חייבים לנסוע לברזיל.
‫נראה כאילו זה יכול להיות נחמד.
‫סנט אגאתה ‫בית ספר קתולי
‫אבל אני אפילו לא קתולי.
‫הקתוליות כאן היא רק נוכחות בכל מקרה.
‫אני שמחה להכיר אותך סוף סוף, מר פטראזלי.
‫גם אותך.
‫תוריד את זה.
‫אני שמחה שכולכם יכולתם להגיע לכאן.
‫כן, טוב, האיש היחיד שלא יכול ‫לדחות אותך הוא ישו, נכון?
‫אני חושבת שמה שהוא מתכוון לומר זה שאנחנו
‫מעריכים מאוד שאת שוקלת ‫לקבל את אדם באמצע שנת הלימודים.
‫אדוננו מאמץ לחיקו את כל הילדים, ‫אפילו את אלה בעלי הקשיים.
‫זה חשוב לנו...
‫בחייך, ילד. תן לי לטפל בה בשבילך.
‫זאת לא יותר מטרחה. ‫-אנחנו רוצים לתת להם את הכלים ל...
‫איך שאתה רוצה.
‫קרה משהו? ‫-לא.
‫פשוט מדהים.
‫ממש מפגן ראווה.
‫כן, בסנט אגאתה לומדים הטובים ביותר ‫והמבריקים ביותר.
‫האחות קתרין מ' פיטרסון
‫לא רק בין בתי הספר באזור שלנו, ‫אלא בכל המחוז.
‫וזה לא נעצר בזה.
‫גם ליושרה מוסרית ורוחנית יש חשיבות עליונה.
‫כידוע לכם, ‫קבלתו של אדם למוסד אקדמי מכובד כמו זה
‫תהיה מותנית.
‫הציפיות האלה נדרשות ממנו ‫ללא קשר לבעיות הרפואיות שלו.
‫זאת לא תהיה בעיה.
‫נכון? אדם? ‫-כן, נכון.
‫אני מוכן להצטיין בכל החזיתות.
‫כתוב כאן...
‫שאדם החל לאחרונה להשתתף בניסוי רפואי ‫כדי לעזור לטפל במחלתו.
‫כן, הוא רק התחיל.
‫ואיך אתה מרגיש?
‫אני מרגיש אש.
‫ובכן...
‫נוכל לקבל את אדם.
‫בתנאי שהוא ישמור על ממוצע ציונים ‫של 87 אחוז לפחות,
‫וישיג ציון גבוה מתשעים אחוזים ‫במבחן השוואת הביצועים השנתי.
‫לסיום, נזדקק לעדכונים חודשיים ‫ביחס לטיפולו הפסיכיאטרי, כמובן.
‫זאת לא תהיה בעיה.
‫תודה רבה לך מקרב לב.
‫אתם תשמרו על דיסקרטיות, נכון?
‫היתה לנו בעיית בריונות ‫בבית הספר הקודם שלו.
‫אולי זה יהיה למוטב. אין צורך להבהיל איש.
‫בסדר, תודה. אדם.
‫אדם?
‫אני צריך ללכת לשירותים.
‫רק רגע.
‫היי.
‫מה קרה?
‫את לא רואה שהוא שופט אותי?
‫מי? פול? ‫-כן.
‫הוא דואג לך. הוא פשוט לא מתקשר כמונו.
‫באמת? את קוראת לזה תקשורת?
‫תראה, אתה תרגיש יותר טוב ‫כשתתחיל לקחת את התרופה.
‫שינוי מעודן של נושא השיחה... ‫-לא, אתה שמעת אותה.
‫אתה צריך להתייחס ברצינות לניסוי הזה ‫וגם ביחס ללימודים כאן, אחרת...
‫אחרת מה?
‫לא תהיה לך תעודת בגרות.
‫לא בית ספר לבישול בסתיו.
‫זה הסיכוי האחרון שלך, אדם.
‫מותק, אנחנו יכולים לטפל בזה.
‫אתה זוכר מה הרופא אמר,
‫שרק בגלל העובדה שאתה אדם ‫שמתמודד עם המחלה הזאת,
‫זה לא אומר... ‫-אני לא המחלה עצמה.
‫קשה לא להרגיש ככה ‫כשכולם מתייחסים אליך כמו לחולה.
‫אני כבר חוזר.
‫ישו אוהב אותך ‫לא אם אתה הומו
‫יושרה מוסרית ורוחנית בתחת שלי.
‫כמה זה קשה ‫לפגוש אותי בשירותים כמו שסיכמנו?
‫לא בחוץ, לא במסדרון. בפנים. זה רעיון פשוט.
‫בסדר, תרדי ממני, טוב? אנחנו בשירותים.
‫מזומן. ‫-כן.
‫חסרים לך ארבעים. זאת לא צדקה. ‫-בסדר. אתן לך את השאר בחודש הבא.
‫לא, אתה עדיין חייב לי שלושים מהחודש שעבר.
‫הוא איתך?
‫לא.
‫אתה יודע שהאגף הזה מוגבל ‫רק לטקסי המיסה, נכון?
‫האנרגיה שלה כל כך חזקה.
‫אני מתערבת שהיא מזל קשת.
‫אתה אילם או משהו?
‫אני משנה את דעתי. אין ספק שמזל עקרב.
‫לא אילם.
‫פשוט חדש.
‫מחר יהיה היום הראשון שלי. ‫לא ידעתי שהאגף הזה סגור.
‫אל תתלהב יותר מדי שם למטה.
‫לא ראית אותנו, בסדר?
‫ראיתי את מי?
‫אותנו. ‫-אני צריכה את זה עד שבוע הבא.
‫אני אתפור לך שכמיה. ‫-תשתוק.
‫את הגיבורה שלי.
‫אדם.
‫על מי אתה מנסה לעבוד?
‫בחיים לא תצליח כאן.
‫כן.
‫בסדר, נתראה אחר כך.
‫בסדר, זהו זה. תשלח את האנרגיה.
‫תהיה קר רוח. בטוח בעצמך. ‫פחות כמוך, יותר כמוני.
‫תחזיק את האמטיסט הירוק הזה בכיס. ‫הוא יקפיץ לך את הביטחון העצמי.
‫מה זה?
‫ארוחת הצהריים שלי.
‫מי מביא סושי משלו לבית הספר?
‫מקסים. היא מעוניינת ‫בחילופי דברים משעשעים איתך.
‫זה עדיף על האוכל לכלבים שהם מגישים כאן.
‫האוכל כאן לא כזה נורא.
‫בתמורה לשכר הלימוד שהם גובים, ‫הם צריכים להגיש אוכל טרי מהחווה.
‫אז מה? אתה סוג של אנין טעם או משהו?
‫תגיד לה שיש לך מנעד טעמים רחב.
‫יש לי מנעד טעמים... רחב.
‫בסדר.
‫היי, כאן. ‫-כן.
‫היי.
‫-כן.
‫אתה די מוזר.
‫מבלי להעליב, אבל אתה ילד עם צרכים מיוחדים?
‫לא!
‫רק שאלה, גבר. לא התכוונתי להרגיז אותך.
‫אני מתכוון, לא, אני לא. ‫יש לי כאבי ראש כרוניים.
‫לכן אני נעשה מטושטש לפעמים.
‫עשית סריקת מוח כדי לברר מה זה? ‫-לא? למה לי?
‫טוב, כמה גידולים ממאירים ‫מחקים סימפטומים של כאב ראש רגיל.
‫נוירומה אקוסטית, ‫לימפומה במערכת העצבים המרכזית, מנינגיומה.
‫אני רק אומרת.
‫אני די בטוח שאלה רק כאבי ראש.
‫אני מאיה.
‫אני אדם.
‫באתי לכאן כדי לאיים עליך לא לדבר...
‫אבל משהו אומר לי שאתה די בלתי מזיק.
‫את סוחרת הסמים של בית הספר או משהו?
‫אתה מביט בנושאת נאום סיום הלימודים ‫המיועדת של סנט אגאתה.
‫תפגין קצת כבוד.
‫מה היה העניין הכול כך חשאי ‫בשירותים של הבנים?
‫זאת רק עבודה מהצד.
‫אני אדם מהסוג שיודע ‫איך לעשות דברים כאן בתמורה למחיר.
‫שיעורי בית, חיבורים.
‫אז את כאילו הברני מיידוף ‫של ההונאה האקדמית?
‫בטח, אבל אותי לא יתפסו.
‫למה אתה לבוש כמו לסערת שלגים? ‫איזה 27 מעלות בחוץ.
‫קר לי.
‫תקווה שלא יתפסו אותך בלי תלבושת.
‫היי, חבר'ה, רוצים להירשם ‫כדי לקבל כרטיסים לנשף הסיום?
‫הנושא השנה הוא ליל כוכבים: ‫לילה קסום מתחת לכוכביו.
‫אני חושב שהיא מדברת אלייך.
‫אני בוחרת לא לקשר את עצמי ‫עם נורמות פטריארכליות כמו נשף הסיום.
‫תודה.
‫לא רע.
‫בכל מקרה, אם אתה צריך משהו, ‫אם אתה יודע למה אני מתכוונת, תודיע לי.
‫הי, אתם באים?
‫רעיון גרוע, ילד.
‫בטח. צהבת ושלשול הם דרך בטוחה להשיג זיון.
‫עדכונים.
‫יש לי ידידה חדשה. בערך.
‫זה הרגיש כמו זכייה בשביל אדם.
‫אין הרבה מהן כאשר כל שעות הערות שלך
‫הן כמו חדר מילוט בלי יציאה.
‫בינתיים, פול ממשיך להתהלך סביבי על ‫קצות האצבעות כאילו שאני אהרוג אותו בשנתו.
‫כאילו שאם יש לי מחלת נפש ‫זה הופך אותי אוטומטית לג'פרי דאהמר.
‫מה אלה?
‫סכו"ם אחד פחות שנצטרך לשטוף.
‫חשבנו שפשוט ננסה אותם.
‫אני לא יודע מה מוזר יותר.
‫לראות דברים שלא באמת קיימים
‫או לשבת מול אדם מבוגר שפתאום מפחד ממני.
‫אז, אדם...
‫למדת משהו חדש היום?
‫אבל זאת הבעיה שלו, לא שלי.
‫למדתי שסנט אגאתה נקרא על שם אישה
‫שסירבה לחיזוריו של גבר
‫וכתוצאה מכך השדיים שלה נכרתו כעונש.
‫אני חושבת שפול התכוון למטלות הלימוד שלך.
‫היה בסדר.
‫אין הרבה מה לספר.
‫תן לזה זמן. זה בית ספר טוב.
‫בסדר.
‫אדם.
‫אתה הורס לאמא שלך את החיים, אדם. ‫אתה לא הבן שהיא רצתה.
‫זאת הסיבה שאבא שלך עזב. ‫הוא ידע שמשהו לא בסדר איתך.
‫ובקרוב, כולם בבית הספר החדש שלך ‫יידעו את האמת.
‫ואז הם סוף סוף ייפטרו ממך.
‫אתה תיעלם.
‫כלום.
‫כשהקול הזה בא לבקר אותי,
‫אני מרגיש כאילו אני בסיוט בזמן שאני ער.
‫אני מנסה לעצום את העיניים...
‫ולמחוק את המחשבות, כמו שאמרת לי לעשות.
‫אבל...
‫זה לא עובד.
‫אני גאה בך. ‫-תודה.
‫ואני ממשיך לחשוב שגם התרופה הזאת לא תעבוד.
‫אני גאה בך, מותק.
‫אבל קיוויתי בסתר שתוכיח לי שאני טועה.
‫טוב.
‫טוב מאוד, מרלין.
‫60
‫אדם, זה לא טוב. אנחנו צריכים לתקן את זה.
‫אני לא מנסה להיכשל במתמטיקה.
‫אני יודעת את זה, ‫אבל אסור שיסלקו אותך בשבוע השני.
‫אנחנו מדברים על החיים שלך. ‫-אני יודע.
‫אבל את לא נמצאת איתי בראש שלי.
‫בוא נחזור להיות באותה קבוצה.
‫תמצא את המרכז שלך. תיקח נשימה.
‫כן, בסדר. אותה קבוצה.
‫אולי פול יוכל לעזור. הוא טוב במספרים.
‫לא, זה...
‫אני בהחלט אוותר. ‫-רק תחשוב על זה, בסדר?
‫בסדר.
‫אני אמצא מורה פרטי.
‫לג'סיקה ריד יש הפרעת אכילה?
‫היי. ‫-למה כתבת את שמך על הפתק?
‫הסתכלתי עליך ישירות כשנתת לי אותו.
‫ילדים כאן יודעים להשתמש במילים, מה?
‫אל תיתן להישגים לשטות בך.
‫כל מה שאתה צריך לדעת ‫על סנט אגאתה נמצא כאן.
‫אז זה המקום של הסודות? ‫-כן, וזה צריך להישאר ככה.
‫אם אנחנו נעשה עסקים ביחד,
‫אתה לא יכול למסור לי פתקים ‫מול האחות קתרין.
‫טוב, זה העניין. ‫אני לא צריך שתהיי מיידוף איתי.
‫אני צריך מורה פרטי.
‫כן, לא. אני לא עושה עבודה בזויה כזאת. ‫תשאל במרכז התלמידים.
‫הילד שהיה איתך באותו יום, ‫הוא חייב לך כסף, נכון?
‫יפתיע אותך לגלות ‫כמה מהילדים העשירים המטומטמים האלה
‫לא ממלאים את חלקם בעסקה.
‫את רוצה להמשיך לרדוף אחרי מטומטמים עשירים, ‫או שאת רוצה לקבל תשלום?
‫אמא שלי מוכנה לשלם למורה פרטי, ‫והיא ממש רוצה שאצליח.
‫מאתיים לשבוע, שלושה שיעורים.
‫רק בימי השבוע, סוף שבוע אחד בחודש.
‫אלוהים.
‫את רצינית? ‫-תקבל את התמורה לכספך.
‫מה דעתך על מאה לשבוע? ‫-מאתיים.
‫מאה חמישים. ‫-מאתיים או שאני הולכת. כן או לא?
‫לאחר שזכיתי בפרס הגאון הצעיר על שם ניוטון
‫מאגודת הכבוד הלאומית בכיתה ז',
‫קיבלתי מלגה מלאה ללימודים בסנט אגאתה,
‫שם אני נשיאת מועצת התלמידים המכהנת
‫מאז השנה הראשונה בתיכון.
‫בנוסף להיותי הקפטנית בכמה מועדוני תלמידים.
‫ספר המחזור, מדעים, צרפתית, ‫מודל האומות המאוחדות, אם לציין כמה מהם.
‫אבל הם רק בשביל הכיף.
‫מטרתי היא לימודים אקדמיים,
‫מאחר שקבלתי המוקדמת ‫לאוניברסיטת דיוק בסתיו הקרוב אושרה.
‫וואו, זה...
‫מרשים מאוד, מאיה.
‫קלף האוהבים. אהבה, איחוד, משיכה הדדית.
‫כשאני עושה משהו, אני עושה אותו מכול הלב.
‫פשרות או חצי עבודה ‫אינן תפיסות שאני תומכת בהם.
‫אז אעשה כל שביכולתי ‫כדי לוודא שבנכם לא יישאר מאחור.
‫היא טובה. ‫-היא באמת טובה.
‫את לא עובדת גם עם מבוגרים, מה?
‫את מרשימה מאוד, מאיה.
‫אבל מאתיים דולר לשבוע זה יותר מדי. ‫תסכימי ל-75 דולר?
‫כן, כן, זה בסדר. ‫-באמת?
‫מעולה!
‫מפגן ראווה לכלבים ולסוסי פוני ‫ממש מרשים נתת שם.
‫כן, טוב, אני המצאתי ‫את מפגני הראווה לכלבים ולסוסי פוני.
‫כל כך שקט כאן. אפשר לשמוע הכול.
‫לגמרי.
‫מה הקטע של ספרי הבישול, ג'וליה צ'יילד?
‫אני בערך לומד להיות שף.
‫בערך או לומד באמת?
‫באמת.
‫זה הקטע שלך. ‫-זה הקטע שלי.
‫לא נתקלים בזה בכל יום. ‫-כן.
‫אנציקלופדיית הקינמון מאת אלישה טלה.
‫מה שהיא מסוגלת לעשות עם קינמון ‫הוא באמת לא ייאמן.
‫מה?
‫את מופתעת שאני אפילו יותר חנון ממך?
‫בחייך, אתה מדבר עם הקפטנית ‫של מועדון הרובוטיקה.
‫טוב, אני ברצינות יכול להכין ‫את המנה האחרונה שהוגשה בטיטניק.
‫אתה רוצה ללכת לשם? בבקשה.
‫ליריד המדעים בכיתה ח', ‫בניתי העתק מתפקד של "מארס רובר".
‫מפחיות משקאות קלים.
‫לכבוד יום ההולדת ה-16 שלי, ‫השתתפתי בסמינר גבינות באורגון.
‫בקיץ שעבר, ‫זכיתי בתחרות כישרונות המדע של גוגל.
‫אתה יודע מי בחר את הפרויקט שלי בעצמו? ‫ניל דה-גראס טייסון.
‫לא.
‫נראה אותך.
‫בסדר, אין לי כלום.
‫מה? אל תסכל עליי. תסתכל עליה.
‫יש לך בעיה עם קשר עין.
‫את תמיד אומרת בדיוק מה שעולה בדעתך?
‫זאת אומרת, ‫אולי יש לי מחלת עין ניוונית או משהו.
‫כן, טוב, עדיף לומר בדיוק מה שחושבים ‫או לא כלום.
‫כנות נטולת פשרות, אתה יודע?
‫זה שימושי.
‫זה מתכון חדש שאני מנסה.
‫לימדו אותך את זה ‫בהוגוורטס לגבינות אומן שלך?
‫פשוט תטעמי. ‫-אתה בטוח שאתה יכול להתמודד עם האמת?
‫אני מניח שנגלה.
‫זהו זה. בסדר, אתה על קו חמשת היארדים.
‫תפיסה, זריקה, הטבעה. הוא בפנים.
‫מה קורה?
‫אמרתי לך לא לקחת את הכדורים. ‫-זה טוב. כאילו, ממש טוב.
‫כן, לא, אני יודע. ‫-זה כאילו...
‫אדמתי.
‫אולי מעושן, אפילו.
‫זאת גבינת הפונטינה. ‫-אלוהים אדירים.
‫זה הנשק הסודי שלי. ‫-אתה יכול לשמוע אותי?
‫בסדר, כדי למצוא את שטח העיגול, אתה...
‫איי שווה...
‫פאי כפול הרדיוס. ‫-פאי כפול הרדיוס...
‫בריבוע.
‫רואה? קלטתי את זה.
‫כן, אני בטוחה.
‫היי, חבר'ה. כבר מאוחר.
‫מאיה, איך הגעת? אני לא רואה מכונית בחוץ.
‫כן, באתי באוטובוס.
‫בסדר, אני אקח אותך הביתה.
‫את לא חייבת לעשות את זה. ‫אני יכולה לקחת את האוטובוס האחרון.
‫בשעה כזאת? תשכחי מזה. ‫אפגוש אותך למטה בעוד עשר דקות.
‫כן, זהו זה. תודה שהסעת אותי.
‫נתראה ביום שני. ‫-נתראה ביום שני.
‫תראי, אני יודע ש"ריפוי" ‫היא מילה מסוכנת ביחס לאנשים כמוני,
‫אז אני לא אומר שזה מה שקורה.
‫היי, לא.
‫לא, לא, לא. ‫אדם, תחשוב על זה. פשוט אל... היי!
‫חתיכת בן ז...
‫אבל לא הרגשתי שאני קרוב יותר להיות נורמלי ‫מאז, בעצם, מאז ומתמיד.
‫בלי שלשולים חריפים ‫או תופעות לוואי גרועות אחרות.
‫רק קצת עוויתות שרירים. לא רציני.
‫הכול טוב.
‫אני מקווה שזה יימשך.
‫ביצים בנוסח בנדיקט עם בייקון עשוי היטב.
‫כמו שאת אוהבת.
‫בוקר טוב גם לך.
‫שמתי פלפל קאיין ברוטב ההולנדז. ‫תגידי לי מה דעתך.
‫מה? ‫-כלום.
‫אתה נראה מרומם לאחרונה. ‫-"מרומם"?
‫שמח.
‫זה מראה טוב.
‫טוב, את יודעת, אני מרגיש טוב.
‫בסדר, תאכלי. קדימה. ‫-בסדר.
‫מותק, זה כל כך טוב. ‫-כן? באמת?
‫הוא חזר!
‫טוב.
‫חזרתי.
‫היי, מה הסיפור של כרית החימום? ‫לפול יש טחורים?
‫בלוטת הערמונית שלו מוגדלת? ‫-אלוהים.
‫אני רציני, אכפת לי מזה. ‫-אתה נוראי!
‫אני לא נוראי. ‫פשוט אכפת לי מעמוד השדרה שלו.
‫לא, קניתי אותה בשבילך.
‫חשבתי שהיא אולי תעזור ‫לעוויתות השרירים שלך.
‫מותק, זה כל כך טעים.
‫רגע, את מדברת עם הפסיכיאטרית שלי?
‫מדי פעם. זה ההסכם, נכון?
‫לא חשבתי שתקבלי תמלילים.
‫אני אמא שלך. התפקיד שלי הוא לעזור לך.
‫היי.
‫שלום?
‫בשם האב, הבן ורוח הקודש, אמן.
‫עכשיו תורך.
‫מצטער, אף פעם לא עשיתי את זה קודם. ‫אני לא באמת מאמין באלוהים.
‫אני כנראה לא צריך להגיד את זה.
‫אל תחשוב על זה יותר מדי.
‫אין חוקים כאן. זה הזמן שלך.
‫אנשים באמת מדברים ‫על כמה שהם מאוננים ודברים כאלה?
‫ובכן, כולם בבית הספר הזה ‫בני 13 עד 18, אז מה אתה חושב?
‫טוב, זה מביך לכולם. ‫-כל עוד הם לא עושים את זה כאן.
‫איגרת יוחנן הראשונה פרק א' פסוק 9.
‫"אם נתוודה על חטאינו, ‫נאמן הוא וצדיק לסלוח לנו על חטאינו,
‫"ולטהר אותנו מכל עוולה".
‫באמת? זאת שיטת המכירה שלך?
‫זה בדרך כלל עובד.
‫טוב, מה אם אני רק אשב כאן?
‫אז תוכל לחפש בנפשך הדרכה ‫ואני איהנה מהזמן השקט.
‫אז כל מה שאני אומר נשאר בינינו? ‫-ובין אלוהים.
‫אבל מאחר שאתה לא מאמין באלוהים, ‫אז אני מניח שזה רק בינינו.
‫אני הולך לפסיכיאטרית,
‫ומסתבר שהיא מספרת הכול לאמא שלי.
‫וזה מפריע לך? ‫-כן.
‫לא היית רוצה שאמא שלך תקרא ‫את היומן שלך, נכון?
‫לא, אתה צודק, זה לא בסדר.
‫אני לא חושב ש...
‫אני צריך להרגיש שיש מישהו ‫שמשגיח עליי כל הזמן.
‫אני מרגיש שיש להרשות לי ‫לחיות את חיי. נכון?
‫זאת בהחלט בקשה הגיונית.
‫אתה צריך לקבל את המרחב והאוטונומיה ‫להיות האדם שאתה תהיה.
‫נכון.
‫תודה. ‫-בבקשה.
‫זה נחמד ששומעים אותך ולא רק בוחנים אותך.
‫זה נחמד שמקשיבים לך. ‫-כן.
‫אני מוחל לך על חטאיך.
‫בשם האב, הבן ורוח הקודש, אמן.
‫לא התוודיתי על שום דבר. ‫-פשוט תזרום עם זה.
‫אני מודה, ‫הייתי מוכן להיכנס לכאן עם אקדחים שלופים,
‫בגלל שסיפרת לאמא שלי ‫כל מה שאני אומר במפגשים שלנו.
‫אבל אז קרה משהו מדהים.
‫בפעם הראשונה מאז ומעולם,
‫קמתי בבוקר, ומסביבי שררה שתיקה מוחלטת.
‫לא היו לחישות.
‫לא בדיחות.
‫לא היו חזיונות.
‫רק שקט טהור, יפהפה, בלתי מסויג.
‫זה מדהים מה שהצלחתי לעשות
‫עם כל הנדל"ן העודף הזה במוח שלי.
‫אתה מרוצה מהשירותים שאני מספקת.
‫כן! מה דעתך? קיבלתי תשעים. תודה.
‫היי, אל תנוח על זרי הדפנה.
‫לא תקבל עוד מבחן חוזר אם תפשל עוד פעם.
‫נכון, ולכן אני חושב ‫שאנחנו צריכים להיפגש אחר כך.
‫להיפגש?
‫אני מתכוון, ללמוד.
‫היינו יכולים ללמוד בספרייה.
‫כן, טוב, בספרייה לא מגישים פריטטת סרטנים.
‫אתה כל כך מוזר.
‫אתה יודע, כשהכרתי אותך, חשבתי:
‫"אולי הוא פשוט מוזר ולא חברותי".
‫אבל זה לא העניין. יש משהו אחר.
‫מגניב. תודה.
‫אני לא יודע מה לומר על זה.
‫זה פשוט מי שאני. ‫-אני אפצח אותך, פטראזלי.
‫תרשי לי לשאול אותך משהו.
‫למה את מסכנת את מעמדך כמצטיינת המחזור ‫בשביל להרוויח כסף מהצד?
‫אני אוהבת לעזור לאנשים. זה לא עניין רציני.
‫אולי אני אהיה זה שיפצח אותך.
‫למה שלא תספר לי על המסעדה ‫שאתה לוקח אותי אליה?
‫טוב, בעיקרון...
‫זה מטבח החלומות שלי.
‫למדתי את התפריט שם במשך שנים.
‫ולאף אחד אין כושר המצאה כמו להם.
‫זה מקום מהסוג שהייתי רוצה לעבוד בו.
‫אולי אפילו להיות הבעלים שלו, עוד נראה. ‫-כן, כשמחנה הגבינה ישתלם לבסוף?
‫את יכולה לצחוק, ‫אבל מחנה הגבינה היה חוויה רוחנית.
‫והמטבח הוא פשוט המקום שלי.
‫כשאני מבשל, הכול כאילו נעלם.
‫ו...
‫אני יכול להיות בדיוק מי שאני רוצה להיות.
‫אני בשליטה.
‫אני מכבדת את זה.
‫אתה חייב לבחור בדיוק מי אתה רוצה להיות.
‫החיים קצרים מדי.
‫בסדר, חבר'ה, אני מקבל ‫את המכונית של ההורים שלי הערב,
‫אז כשתחליטו לצאת, זה אפשרי.
‫אני מנסה לצאת.. ‫-היי, תראו.
‫תראו מי זה. ‫-בחיי!
‫אני מרגישה ממש אידיוטית כי... ‫-מה?
‫צחקתי עליך בגדול קודם, ‫ועכשיו אני לא יודעת.
‫חשבתי שהגבינה שלך ‫היתה טובה יותר מזאת שאכלנו.
‫באמת? ‫-תראו מי זה!
‫זה מטורף. ‫-היי, קוקו.
‫זה אומר עליך משהו חיובי. ‫-אדם! אדם!
‫היי! בחייך, גבר. אתה יודע שאלה אנחנו. ‫-היי, תראה לו.
‫אתה לא חייב להתעסק איתו.
‫אני כן!
‫הראיתי לו.
‫תראו את הפנים שלו.
‫היי! אתה צריך להתנצל, חלאה. ‫-אפס.
‫למי את קוראת, "חלאה"?
‫המאלפת שלך ממש כוסית, קוקו.
‫תסמכי עליי, את לא רוצה ‫להסתובב עם הפסיכי הזה, בסדר?
‫אל תיגע בי. ‫-תתרחקי, מותק!
‫גבר! ‫-היי! שניכם!
‫היי! תפסיק! תפסיק! תרד מזה, בסדר?
‫אפסים!
‫מה לעז...? ‫-זה בסדר.
‫מי זה היה? אדם, מי...? ‫-אני לא יודע. אני לא יודע.
‫היי, אני מצטער על זה.
‫אתה רוצה לספר לי מה קרה שם?
‫אין ממש מה לספר.
‫אתה יודע, חשבתי, זה לא...?
‫זה לא קצת מוזר שעזבת את התיכון הקודם שלך
‫באמצע שנת הלימודים האחרונה
‫והלכת ללמוד בתיכון קתולי מחוץ לאזור שלך?
‫כן.
‫זה היה... זה היה בגלל קטטה.
‫הלכתי מכות עם אחד הבחורים האלה.
‫הלכת מכות? ‫-כן, וזה היה ממש רע.
‫אז, ניסיתי להשאיר את זה מאחוריי.
‫זה כל מה שאתה מוכן לספר לי?
‫אל תיתן להם לקחת אותך לשם.
‫לא, אני רוצה להישאר כאן. ‫אני רוצה להישאר ממש כאן, על פני השטח.
‫אל תיתן להם לקחת אותך שם. אל...
‫לא, אני לא הולך. אני לא הולך.
‫אל תיתן להם לקחת אותך. לא טוב שם.
‫לא, לא, לא.
‫טד, תודה שהקדמת לשם שינוי.
‫טד, למשרדי, עכשיו.
‫מאיה, את תישארי כאן.
‫כמה זמן זה כבר נמשך?
‫האחות קתרין, אני... אני מצטערת, אני...
‫כמה זמן?
‫רק כמה חודשים. לא הרבה זמן.
‫נראה שאת ואני צריכות ‫לנהל שיחה ממושכת בנוגע לעתידך.
‫95
‫בסדר, כולם, עיניים ללוח, בבקשה.
‫מבחן השוואת הביצועים המדינתי ‫יתקיים בעוד שבועיים.
‫הנה שאלת החיבור שלכם.
‫"תאר זמן שבו התמודדת עם כישלון.
‫"כיצד הוא השפיע עליך,
‫"ומה למדת מההתנסות?"
‫כידוע לכם, ‫השימוש בראשי פרקים ובטיוטות אסור.
‫אבל, בבקשה, תתחילו לחשוב על מה שתכתבו.
‫בסדר, תלמידים, להתראות מחר.
‫היי!
‫היי. היי. ‫-היי. היי.
‫אנחנו עדיין נפגשים הערב?
‫יש לי...
‫פגישה של המועדון אחרי הלימודים.
‫אני יכולה...? אשלח לך הודעה אחר כך, בסדר? ‫-בטח.
‫תבואי רעבה.
‫היא לא הגיעה.
‫ועכשיו כשההזיות שלי נעלמו,
‫הכול כל כך שקט.
‫שקט מדי.
‫בשם האב, הבן ורוח הקודש, אמן.
‫כן, זה אני. ‫-שלום, אני.
‫אני זקוק להדרכה.
‫הדרכה רוחנית?
‫לא ממש. זה קשור לאיזו ילדה.
‫טוב.
‫אנחנו נפגשים כבר כמה זמן והכול הלך מעולה,
‫ואז היא פתאום הפסיקה לדבר איתי.
‫נראה לי שהילדים קוראים לזה "גוסטינג". ‫-כן, לא משנה.
‫אני פשוט מודאג ‫שהיא אולי גילתה כל מיני דברים עליי,
‫כמו הפסיכיאטר שסיפרתי לך עליו.
‫ואני מתאר לעצמי ‫שזה לא הדבר הכי סקסי בעולם.
‫מה אתה חושב? ‫-ניסית להתפלל בעניין הזה?
‫לא. מבלי להעליב, ‫אבל אני זקוק לעצה אמיתית מהחיים.
‫טימותיאוס פרק א', פסוק 7.
‫"הן האלוהים לא נתן לנו רוח של פחד
‫"אלא רוח של גבורה ואהבה".
‫בסדר, אבל יש לך משהו חוץ מזה?
‫תקשיב, אני לא מכיר את הפרטים של חייך, ‫אבל אתה נראה ממש בסדר.
‫אתה קצת לחוץ, אולי. ‫-"לחוץ"?
‫לחוץ. כן.
‫והאמת היא, שככל שתתגבר, ‫כך קשה יותר להישאר שפוי.
‫ותידרש ממך הרבה עבודה.
‫אבל אולי זה הדבר ‫שעושה אותך ליותר בוגר מאחרים.
‫ואומרים לי שבנות אוהבות דברים כאלה.
‫אז אתה אומר לי שאני צריך לדבר איתה? ‫שאני צריך להגיד לה מה אני מרגיש?
‫המילים שלך, לא שלי.
‫נשאר לא מחויב עד הסוף המר. תודה.
‫לך בשלום.
‫סליחה, אני מחפש את מאיה.
‫אין כאן אף אחת ששמה מאיה.
‫את בטוחה?
‫כן. אני בטוחה.
‫את מכירה מישהי בשם מאיה ארנז?
‫הארנז היחיד שאני מכירה הוא הבחור ‫שמתקן את הגג שלי. מנואל ארנז?
‫הכול בסדר? ‫-כן.
‫את יודעת איפה אני יכול למצוא אותו?
‫אני בא.
‫כן, איך אפשר לעזור לך?
‫אני מחפש את מאיה. ‫-בסדר.
‫אני... אני אדם.
‫אנחנו אמורים ללמוד ביחד הערב. היא בבית?
‫היא מסיימת לעבוד בעוד חצי שעה.
‫אבל אתה יכול לחכות לה כאן אם אתה רוצה. ‫-לא, זה בסדר. אבל תודה.
‫לא, לא, תיכנס. אל תתבייש. ‫-בסדר.
‫אתה מאחד מועדוני התלמידים? ‫אני לא מצליח לזכור את כולם.
‫אני מצטער על הבלגן. ‫-לא. זה בסדר.
‫אני צמוד לקביים האלה כבר חודשים. ‫אלה ריקי ודני.
‫בנים, זה...
‫אדם. ‫-תגידו שלום לאדם.
‫היי, חבר'ה. ‫-היי.
‫אל תתרגש מהם. הם ביישנים.
‫לא כמו אחותם, אבל אתה בטח יודע את זה. ‫-נכון.
‫אני יכול להציע לך משהו לשתות? משהו לאכול?
‫אני בסדר.
‫אתה בטוח? יש לנו ארוחות טלוויזיה...
‫וארוחות טלוויזיה.
‫כן, לא, אני לא רעב. תודה.
‫אנחנו רוצים ארוחות טלוויזיה.
‫הם דיברו.
‫לעזאזל!
‫אני יכול לחמם אותן בשבילך. ‫-אתה בטוח? לא אכפת לך?
‫זאת לא בעיה. ‫-תודה. זאת עזרה גדולה.
‫שתי דקות לכל אחת, נראה לי. ‫תבדוק מה כתוב שם.
‫ארנז שיפוץ גגות. היי, גברת ג'נקינס.
‫מועד התשלום חלף
‫יש לך שוב בעיות עם המרזבים? ‫כן, אני עדיין בחופשת מחלה, אז...
‫כן, אני יכול להפנות אותך לגאלוויי. ‫כן, הוא בחור נהדר.
‫כן, ביל יטפל בבעיה שלך.
‫כן, הסוד הוא ‫להשרות את העוף במרינדה בשביל הטעם.
‫טוב. ‫-שמן זית, שום קצוץ, מלח, פלפל.
‫ואז צריך להבריש קצת חמאה מעל.
‫זה הכול? ‫-זה הכול.
‫היי. ‫-אני יכול לאכול את הכול.
‫בבקשה. ‫-תראו מה זה.
‫תודה, אדם.
‫כן, בשמחה. ‫-תיכנסי.
‫תראי איזו ארוחה החבר שלך ארגן.
‫היי. ‫-היי.
‫זה מדהים.
‫היי, אדם, מה אתה עושה כאן?
‫קבענו להיפגש ללמוד, זוכרת?
‫נכון.
‫זה מדהים. ‫-כן? טוב.
‫אי אפשר לדעת מה מסתתר במקרר.
‫הוא תוקף אותך.
‫איך נעשית כזה מוכשר במטבח? ‫-אני מבשל כל החיים שלי.
‫יום אחד, אני מקווה שתהיה לי מסעדה משלי.
‫צריך ללמוד את זה בבית ספר?
‫כן, אבא, זה בית ספר לבישול.
‫כן. נכון.
‫אם אתה תעבוד כל החיים שלך,
‫עדיף כבר לעשות משהו שאתה נהנה ממנו, נכון?
‫אני תמיד אומר את זה למאיה.
‫היא תהיה הארנז הראשונה שתקבל תואר במכללה.
‫אמא שלה היתה כל כך גאה בה. ‫גם היא היתה אישה חכמה.
‫אבא. ‫-מה?
‫תרשי לי להתפאר בבת שלי.
‫יום אחד, הילדה הקטנה שלי ‫תבוא לקחת אותי בפורשה.
‫היא אומרת את זה מאז שהיתה בת עשר. ‫-סליחה, תסלחו לי.
‫למה עשית את זה? ‫-לא התכוונתי להכעיס אותך, באמת.
‫הלכתי לבית ההוא, והאישה שם שלחה אותי לכאן.
‫אז החלטת לבשל ארוחת ערב כדי להרגיש בבית?
‫חשבתי שזה יהיה נחמד.
‫עשית את זה כי זה נחמד ‫או בגלל שריחמת עלינו?
‫אני לא... לא. אני לא מרחם עליכם.
‫אז אתה מרוצה?
‫כל הכבוד. ‫מצאת את הבית הקטנטן שלנו בשכונה העלובה,
‫כדי שתוכל לבשל לנו, האנשים העניים, ‫ארוחת ערב. אתה ממש קדוש.
‫אני מצטער.
‫האחות קתרין תפסה אותי.
‫אני לא יכולה יותר לעשות כסף מהצד, ואני לא ‫מרוויחה מספיק מהשיעורים הפרטיים שלך.
‫המסעדה הזאת משלמת לי מתחת לשולחן.
‫וזה כסף טוב.
‫המשפחה שלי תלויה בי.
‫הסיבה היחידה שאני מקבלת הזדמנות שנייה
‫היא משום שאני מצטיינת המחזור.
‫אין לך מושג כמה קשה עבדתי בשביל להגיע לזה.
‫אני לא יכולה לאבד הכול עכשיו.
‫לא.
‫את לא תאבדי כלום.
‫את כמו רובוט.
‫חסינה לטעויות אנוש.
‫ולוח הזמן שלי פנוי לחלוטין, את יודעת.
‫אז נוכל להיפגש מתי שתוכלי.
‫יש עוד מורים, אתה יודע, נכון?
‫אף אחד לא כמוך.
‫אני אוהב לדעת ‫שאני נפגש איתך שלוש פעמים בשבוע.
‫"קיצור תולדות הזמן". "נקודה כחולה חיוורת".
‫וזה הסרט האהוב עלייך?
‫האם אני מזהה רמז של זחיחות דעת בקולך?
‫ממש לא.
‫בעצם, אני ממש אוהב את הסרט הזה.
‫זאת קלאסיקה. אתה יודע את זה, נכון? ‫-זאת יצירת מופת קולנועית.
‫תודה שבישלת.
‫בטח.
‫דיינר
‫אל תשכח להראות את הדרך ‫כשאתה מחשב את היחס בין הסינוסים, בסדר?
‫בסדר.
‫חוץ מזה...
‫זה נראה טוב.
‫עבודה יפה.
‫תיזהרי. אני עלול לסכן את הכס האקדמי שלך.
‫אין סיכוי.
‫אבל יש לי הפתעה בשבילך ‫כפרס על ההישגים שלך בזמן האחרון.
‫תגיד תודה לאבא שלי.
‫הוא שיפץ את הגג בחורף שעבר ‫אז הוא בקשר מצוין עם הבעלים.
‫בחיי.
‫אלה סכיני מאק אם-אייץ'-90?
‫אני לא יודעת.
‫הגריל הזה מטורף.
‫אני לא יודעת בקשר אליך, אבל אני די רעבה.
‫אז אתה לא משתמש במתכונים?
‫כולם חושבים שבישול זה למלא אחר הוראות,
‫אבל זה ההיפך.
‫מנעד הטעמים שלך יגיד לך ‫בדיוק מה המנה רוצה.
‫אז, אנחנו צריכים לדבר ‫על מבחני השוואת הביצועים בשבוע הבא.
‫נכון. למה כולם כל כך אובססיביים ‫ביחס אליהם? הם באמת כל כך קשים?
‫לא, הם לא כל כך קשים,
‫הם רק אמצעי בשביל בית הספר ‫להמשיך לקבל מימון.
‫חוץ מזה, ‫מציינים את שלושת המצטיינים בטקס הסיום,
‫אז אתה יודע, ‫הילדים בסנט אגאתה מתים על החרא הזה.
‫אתה יודע, חשבתי ש...
‫אולי תוכל לכתוב ‫על מה שקרה בתיכון הקודם שלך.
‫זאת אומרת, אם אתה מתייחס לזה כאל כישלון.
‫אני רואה מה את עושה. ‫-מה?
‫את מחפשת עוד תשובות.
‫אני מחפשת עוד תשובות?
‫אתה הופעת אצלי בבית. בעצם, עקבת אחריי.
‫כן? ‫-כן.
‫כן, כנראה.
‫בסדר, בסדר.
‫בסדר.
‫כנראה, בהתחלה...
‫אני מנסה לא להתייחס לזה כאל כישלון, ‫אבל קשה שלא להתייחס לזה ככה.
‫אחרי הקטטה...
‫אנשים מיד התחילו להסתכל עליי אחרת.
‫כאילו שהם מפחדים ממני.
‫לא חשוב מה עשיתי, ‫לא הצלחתי לגרום להם לראות אותי
‫כפי שהם ראו אותי קודם לכן.
‫אבל נתתי לזה לקרות.
‫הפכתי לצופה מן הצד בחיי שלי.
‫אני מניח שזה מה שהרגיש כמו הכישלון האמיתי.
‫היי.
‫אני חושבת שמצאנו את החיבור שלך.
‫מה?
‫זה טוב. זה ממש טוב.
‫מה קרה לכנות נטולת פשרות?
‫אני מצטערת. אני יודעת שעבדת ממש קשה על זה.
‫מה לא בסדר בזה?
‫נראה לי שהוספת קצת יותר מדי פלפל או משהו.
‫לדעתי, הטעם בסדר גמור.
‫על כל החפצים שלכם להיות מתחת לשולחן.
‫מחוץ להישג יד. ללא יוצאי דופן.
‫החומרים היחידים שאני צריכה לראות
‫הם דפי הבחינה, עיפרון מספר שתיים, ‫המחשבון שלכם ומחברת הבחינה.
‫מבחן השוואת ביצועים
‫שום דבר אחר לא צריך להיות נראה לעין.
‫תקבלו שישים דקות לפרק במתמטיקה
‫ותשעים דקות לשאלת החיבור.
‫התחילו.
‫אתה לא ממש רעב?
‫לא, אני...
‫זה מה שאתה אוהב.
‫כן. ‫-פול הביא את זה מ"וינס'ס".
‫כן, תודה, פול. ‫-בשמחה.
‫בעצם, אנחנו רוצים לדבר איתך על משהו.
‫ואני רוצה שתדע שהכול יהיה בסדר.
‫בסדר?
‫מישהו מת?
‫לא, אף אחד לא מת.
‫לא, כולם בסדר. כולם חיים.
‫אני בהיריון.
‫ועומד להיוולד לנו תינוק.
‫כאילו, תינוק אנושי?
‫אלוהים, אני ממש מקווה.
‫תראה, ממש לא תכננו את זה.
‫אתה יודע? ואנחנו רק מתחילים להתרגל לרעיון.
‫אדם?
‫אדם. ‫-אתה בסדר, חבר?
‫כן.
‫כן, מזל טוב.
‫טוב, בסדר, אני הולך למשרד,
‫להתכונן לעבודה מחר.
‫אם מישהו צריך אותי...
‫אדם. תסתכל עליי.
‫אני מבטיחה ששום דבר לא ישתנה.
‫על מה את מדברת?
‫הכול ישתנה.
‫לא, אני מתכוונת בינך לביני.
‫תראה, אני יודעת שזה לא הזמן המתאים.
‫וגם אני מפחדת, תאמין לי, אבל זה גם...
‫בסדר, קראתי את העלון שנתת לי
‫על תופעות הלוואי האפשריות של התרופה הזאת.
‫התייבשות, הזעה, קשיים במתן שתן,
‫אובדן ראייה, התכווצויות שרירים,
‫אובדן חוש טעם ושמיעה, עוויתות.
‫ותופעת הלוואי האהובה עליי,
‫דליפה אנאלית.
‫את יכולה למחוק את רובן מהרשימה.
‫אני לא יכול לבשל יותר ‫כי חוש הטעם שלי בא ונעלם.
‫אני בקושי מסוגל להשתין ישר ‫כי ליד שלי יש רצון משל עצמה.
‫אבל אני נשבע,
‫אם משהו ידלוף לי מהתחת, ‫בבקשה, תהרגי אותי וזהו.
‫בוקר טוב.
‫שיהיה לך יום טוב. ‫-גם לך.
‫אני אוהבת אותך.
‫שיהיה לך יום טוב, מותק.
‫מישהו צריך להשגיח על הילד הזה.
‫בוקר טוב.
‫בוקר טוב, בוס.
‫כן, כן, התגעגענו אליך.
‫בסדר, אנחנו מתחילים בפרק חמש, נראה לי.
‫חמש. ‫-זה בעמוד 403.
‫פתחתי שם. ‫-מצאתם אותו?
‫כן. ‫-טוב.
‫בסדר.
‫"זוויות במערכת קואורדינטות אקס-ואי.
‫"זוויות נוצרות על ידי קרן מסתובבת ‫או בקצה קו ישר,
‫"הצד ההתחלתי של הזווית, ‫המיקום ההתחלתי של הקרן.
‫"המיקום הסופי של סיבוב הקרן". הבנתם את זה?
‫אדם.
‫חשבת שתצליח להיפטר ממני.
‫אתה מרגיש את זה?
‫אני עדיין כאן.
‫אתה לא יודע את זה. אני פשוט יודעת.
‫אל תיאבק בזה, אדם.
‫אדם.
‫אדם!
‫אתה צריך ללכת הביתה עכשיו.
‫אדם, מה אתה חושב?
‫אני מצטער, אני לא מרגיש כל כך טוב.
‫היי. היי, אדם. היי, היי, מה קרה?
‫מה אמרתי? תסתלק מכאן!
‫אני חייב ללכת. אני חייב ללכת. ‫הם ייקחו אותי ואני חייב ללכת.
‫ייקחו אותך לאן? על מה אתה...? ‫-אני לא יכול לשמור גם עליה.
‫אדם. ‫-תפסיקי!
‫רק תעזבי אותי בשקט ואל תעקבי אחריי.
‫אדם.
‫כאן.
‫היי.
‫אדם.
‫תסתכל לכאן. ‫-זהו זה.
‫זה אמיתי.
‫ילד טוב.
‫היא אף פעם לא רצתה אותך. ‫היא אף פעם לא רצתה אותך.
‫היא לא אוהבת אותך.
‫הוא שונא אותך.
‫זה הילד שהיא תמיד רצתה.
‫הילד שיפצה אותה על הטעות הכי גדולה שלה.
‫אתה.
‫הכול בסדר?
‫אתה עוקב אחריי? ‫-לא.
‫אני רק הלכתי למיטה.
‫הכול בסדר?
‫האחות קתרין התקשרה.
‫היא הביעה חששות ביחס להתנהגות שלך השבוע.
‫העובדה שיש לך ילד עם אמא שלי ‫לא הופכת אותך לאבא שלי.
‫אדם, אני לא הולך לשום מקום.
‫כן, זה ברור.
‫כשהייתי בכיתה ט',
‫היתה ילדה בבית הספר שלנו שהיתה בכיתה י"א,
‫והיא אובחנה עם סרטן עצמות סופני.
‫היא היתה בקרן "הביעו משאלה", ‫ולפני שהיא מתה,
‫הם שלחו איזו להקת בנים לתיכון שלנו
‫לאכול איתה צהריים כחלק מהמשאלה שלה.
‫זה היה אירוע באמת מרגש.
‫במשך שבועות, ‫זה היה הדבר היחיד שדיברו עליו.
‫אבל זה גרם לי לחשוב.
‫כשאתה ילד חולה סרטן,
‫אנשים יוצאים מגדרם כדי לבוא לעזרתך
‫והם כל כך להוטים ‫למלא כל בקשה שיש לך לפני מותך.
‫אבל אם יש לך סכיזופרניה,
‫אנשים עושים הכול כדי להפוך אותך ‫לבעיה של מישהו אחר.
‫בגלל זה אנחנו מגיעים בסוף לרחוב, ‫צורחים על שום דבר,
‫מחכים למות.
‫אף אחד לא רוצה למלא את הבקשות שלנו.
‫היי.
‫אני מצטער על מה שקרה באותו יום.
‫אני פשוט לא הרגשתי טוב.
‫אני מצטער.
‫אתה בטוח שאלה רק כאבי ראש?
‫אני דואגת לך.
‫כן, אני בסדר.
‫תרשי לי לפצות אותך.
‫בבקשה.
‫היא לא מרשה לי לצאת לבלות או משהו.
‫אין מצב.
‫יש מצב.
‫לא עשית את זה. ‫-עשיתי את זה.
‫אף פעם לא התנשקה ‫הערב
‫אתה יודע, בדרך כלל, ‫הדברים האלה לא מרשימים אותי,
‫אבל זה די מגניב.
‫תודה.
‫אפשר לכוון את השעון לחמש דקות, בבקשה?
‫בסדר, ילד. שנינו יודעים שהחלק הזה בסרט
‫הוא שומט התחתונים האולטימטיבי.
‫כדאי שתעשה צעד.
‫היי, רק תיקח את הזמן.
‫בלי לחץ.
‫זה כל כך לא בסדר.
‫אדם. ‫-אדם.
‫היי, כאן. ‫-אדם. אדם. אדם.
‫אדם.
‫-אדם.
‫זה לא טוב.
‫סוף סוף!
‫אין מצב. מה לא בסדר איתך? ‫-שום דבר. אני בסדר.
‫לא, אתה לא בסדר.
‫אתה אפילו לא נראה כאילו ‫שאתה על הכוכב הזה חצי מהזמן.
‫אדם, תראה, אתה יכול לבטוח בה.
‫לא, את צודקת. יש משהו.
‫כן. כן, רק תראה לה מי אתה. תספר לה עלינו.
‫אל תעשה את זה.
‫קורים הרבה דברים בבית בזמן האחרון.
‫אני מרגיש ממש בודד.
‫אני מצטערת.
‫אבל אני לא מרגיש ככה כשאני איתך.
‫כן.
‫אז...
‫רציתי...
‫רציתי לדעת אם תרצי ללכת איתי לנשף הסיום?
‫אני יודע שזה חלק ‫מהתרבות הפטריארכלית והכול...
‫אבל תסכימי?
‫רק אם תגיד לאנשים שאני הזמנתי אותך.
‫עשינו עסק. ‫-עשינו עסק.
‫אמא שלי אמרה לי פעם משהו ‫כשהיא התחילה לצאת שוב עם גברים.
‫אתה מאבד את הסודות שלך ‫כשאתה נותן לאנשים להתקרב יותר מדי.
‫זה עלול להכאיב
‫לתת למישהו למצוא אותך ‫בכל המקומות האפלים והמעוותים שבפנים.
‫אבל אתה צריך לקוות שהם יעשו זאת...
‫כי זאת ההתחלה של הכול.
‫אבל להרשות למאיה לאהוב אותי כפי שאני
‫יהיה כמו לתת לה להידבק במחלה.
‫לא מגיע לה שיאהב אותה מישהו
‫שלא יכול לראות את העולם כפי שהוא.
‫נכון?
‫ואני ממש רוצה לשמור על הסודות שלי ‫כל עוד הם קיימים.
‫אתה רוצה להסביר את זה?
‫מה את רוצה שאומר?
‫אני רוצה שתאמר שלא הפסקת ‫לקחת את התרופה שלך מאחורי גבי.
‫אני לא יכול לומר את זה.
‫יש לך מושג שאנחנו מהלכים ‫על חבל דק עם בית הספר הזה?
‫עם ההוצאות הרפואיות שלך?
‫מה בקשר אליי?
‫מה לגבי מה שאני צריך?
‫על מה אתה מדבר? כל זה בשבילך.
‫כל זה קשור אליך. כל הזמן. כל זה הוא למענך.
‫הספרים והמאמרים
‫והעובדה שאני נשארת ערה בכל לילה ‫וקוראת פורום אחרי פורום.
‫אתה חושב שאתה היחיד בבית הזה ‫שעובר את זה?
‫זה מה שאומרים לך בספרי ההורות האלה?
‫אלוהים!
‫אתה יודע, אתה לא האדם היחיד ‫בבית הזה שמושפע מזה.
‫אתה חושב שאלה החיים שרציתי שיהיו לך?
‫שיהיו לי?
‫בסדר.
‫אני מצטער שאני מפריע לך ולפול ולתינוק החדש
‫ולחיים החדשים והמושלמים שלך
‫שלא כוללים בן חורג מטורף ששומע קולות.
‫תפסיק, אדם.
‫אדם. תפסיק.
‫תקשיב לי.
‫אני יודעת שאתה בוודאי מפחד ‫ושאתה מרגיש בודד בראש שלך.
‫ואני הייתי רוצה להיות שם איתך.
‫הלוואי שהייתי יכולה להקל על הנטל, ‫אבל אני לא יכולה.
‫אני משתדלת. אני באמת משתדלת.
‫ואני אעשה הכול למענך. ‫רק תגיד לי מה לעשות. תגיד לי.
‫תגיד לי איך לעזור לך.
‫את לא יכולה לעשות שום דבר.
‫הכדורים האלה גורמים לי להרגיש ‫שאני רוצה למות.
‫אני לא יכול לראות. אני לא יכול לחשוב. ‫ואני לא יכול לבשל.
‫ומה הטעם אם אני לא יכול לבשל?
‫למה לא סיפרת לי את זה? אנחנו ביחד בתוך זה.
‫אנחנו אמורים להיות באותה קבוצה, זוכר?
‫אנחנו לא באותה קבוצה.
‫ולא היינו באותה קבוצה מאז שפול עבר לכאן.
‫אני לא יכולה לעשות לו את זה. ‫-אני מבין את זה.
‫פשוט תקשיבי לי. אנחנו צריכים לעשות משהו.
‫אני יודעת, פול. ‫-זה רק עניין של זמן...
‫אני עושה כל מה שאני יכולה. ‫-את רואה אותו?
‫את רואה מה קורה? ‫-כמובן שאני רואה אותו. אני רואה הכול.
‫אני אמא שלו. ‫-אני רק מנסה למנוע אסון.
‫לא ניקח כדורים מחורבנים, שמעת? ‫-לא היית צריך את הכדורים האלה.
‫חייבים להוציא אותו מפה. ‫-לעזאזל עם הכדורים!
‫בסדר.
‫אתה מדהים, ‫ואנחנו כאן בשבילך, ואנחנו מאמינים בך.
‫לא ניתן להם להוציא אותנו מכאן!
‫זה הבית שלנו! שלנו! ‫-המיטה הזאת ממש נוחה.
‫הנדון: אדם פטראזלי ‫האחות קתרין היקרה,
‫אני מצטער. הבהלת אותי.
‫אתה זבל.
‫מה?
‫תוכל לזרוק את הזבל שלך?
‫בטח.
‫את יודעת...
‫באמת התחלתי לצפות לרגע שלנו ‫בסגנון "סיפורו של ויל האנטינג".
‫כשתסיימו עם השאלות, ‫תעבירו אותן בבקשה, קדימה
‫ותפתחו את ספרי הלימוד שלכם בפרק 18.
‫אדם פטראזלי, תגיע בבקשה למשרד המנהלת.
‫אדם, שב, בבקשה.
‫אמא, מה קורה? ‫-זה בסדר.
‫הובא לתשומת ליבי ‫שהפסקת לקחת את התרופה שלך.
‫כן, טוב, היא...
‫היא הרעה את מצבי.
‫כפי שאמרתי מהיום הראשון,
‫קבלתך לסנט אגאתה מותנית.
‫אנחנו לא יכולים לקחת סיכונים.
‫למה הכוונה? סיכונים?
‫הם חוששים שתפגע בתלמידים אחרים, אדם.
‫אתם מסלקים אותי מבית הספר?
‫משעים אותך. ‫-זמנית.
‫רק עד שנבין איך להתמודד עם זה.
‫אתה יכול לסיים את יום הלימודים ‫כדי להימנע מאי נעימות.
‫זה היית אתה.
‫ראיתי אותך כותב לה את הדוא"ל הזה. ‫אני יודע שאתה רוצה לשלוח אותי מכאן.
‫אדם, אתה צריך להירגע. ‫-אף אחד לא רוצה לשלוח אותך מכאן.
‫כן, הוא רוצה והוא שקרן.
‫זה היה הסיכוי האחרון שלי.
‫אני כנראה לא אקבל סיכוי נוסף.
‫זוכרת, אמא?
‫אדם סכיזופרן
‫קולות! ‫מטורף
‫אדם פטראזלי! ‫קולות!
‫שמרו מרחק ‫מסוכן!
‫אתה מופתע?
‫מה? למה?
‫זה בעצם נחמד ‫שיש לי קצת תחרות כאן לשם שינוי.
‫על מה את מדברת? ‫-קדימה. בוא נלך.
‫תוצאות מבחן השוואת הביצועים
‫חיבורים מצטיינים ‫אדם פטראזלי
‫אני גאה בך, פטראזלי.
‫נשף ליל כוכבים
‫אתה לא אמור להיות בכיתה?
‫לא התחשק לי להיות בכיתה.
‫אתה רוצה להיכנס לתא ולדבר על זה?
‫אי אפשר לתקן את מה ‫שאני מתמודד איתו, אבי.
‫תנסה אותי.
‫מה בכלל הטעם בכל זה?
‫בווידוי?
‫אתה חושב שלגרום לאנשים להרגיש חרא ‫איכשהו מוציא מהם את המיטב.
‫פילוסופיה מגניבה.
‫"מכסה פשעיו לא יצליח,
‫"ומודה ועוזב ירוחם..."
‫זה נהדר.
‫עוד תשובה מעוגיית מזל.
‫יש לך רשימה שאתה משתמש בה לסירוגין?
‫אולי.
‫להיות מעורפל...
‫לא הופך אותך למעמיק.
‫זה הופך אותך לקשקשן.
‫הנה משהו מעמיק בשבילך. ‫-מעמיק בשבילך.
‫למה שלא תתאבד?
‫מה?
‫אמרתי, למה שלא תעשה הפסקה? ‫תיקח יום חופש. תעזוב את עצמך בשקט.
‫זה לא מה שאמרת.
‫אלה שטויות. ‫-אל תדבר אל אמא שלך ככה.
‫תודה על העצה ההורית, פול.
‫מה גורם לך לחשוב שאתה יכול ‫ללכת הערב לנשף? אתה מושעה.
‫זה מטורף!
‫היי, בוא פשוט נשב, בסדר?
‫אתה לכוד.
‫אני לכוד. ככה זה מתחיל.
‫ככה הם עושים את זה. ‫-ככה אתם עושים את זה.
‫קודם, זה היה הכדורים.
‫הכדורים גורמים לי להרגיש חרא, ‫אז אני מפסיק לקחת אותם.
‫ואז פול משכנע אותך לשלוח אותי לאיפשהו.
‫כי שום דבר אחר לא עובד!
‫שום דבר אחר לא עובד!
‫כי שום דבר לא נועד לעבוד.
‫שום דבר לא נועד לעבוד! זאת היתה התוכנית.
‫וצדקתי. צדקתי כל הזמן. ‫-זאת לא היתה התוכנית.
‫זאת לא היתה התוכנית, אדם. ‫-תשתוק, פול!
‫הרעלת לי המוח!
‫את יודעת שהוא עשה את זה, אמא.
‫את יכולה לראות את זה? ‫-אדם.
‫אמא, את יכולה לראות את זה?
‫היי, היי, היי. תקשיב לי.
‫תקשיב לקול שלי.
‫הקול שלי הוא הדבר היחיד שחשוב עכשיו, בסדר?
‫ואני אומרת לך שאתה כל עולמי, בסדר?
‫אדם.
‫בחייך, ילד. ‫אתה לא רואה שעובדים עליך בעיניים?
‫אדם.
‫כדאי לך להסתלק מכאן לפני שיהיה מאוחר מדי.
‫אדם.
‫אני לא מאמין לך.
‫הו, אדם, אדם, אדם.
‫מה אתה עושה?
‫לא...
‫בבקשה.
‫אתה באמת מתכוון ללכת לנשף לא מוכן?
‫זהו זה.
‫אחרת איך תשרוד את הלילה?
‫תיקח את כל הכדורים.
‫עשה את זה. עשה את זה.
‫במה אתה נועץ מבטים?
‫אני פשוט חשבתי שלא באמת אכפת לך מנשפים.
‫טוב, אני הולכת עד הסוף בכל דבר שאני עושה.
‫ללא ספק.
‫אשתדל לא לחורר את הפטמה שלך.
‫למה אתה מזיע? רצת לכאן?
‫כן? לא? ‫-לא, לא, לא.
‫פשוט ממש חם. את רוצה את זה?
‫כן. ‫-טוב.
‫אתה בטוח שאתה בסדר?
‫כן. רוצה להיכנס?
‫טוב.
‫וואו, זה היה בוהק.
‫רוצה ללכת? ‫-כן.
‫כן. רוצה קצת פונץ'?
‫סליחה.
‫תסלח לי, מר פטראזלי.
‫מה לא הבנת במילה "מושעה"?
‫בחור צעיר, אני מדברת אליך.
‫לאן אתה הולך?
‫מר פטראזלי! ‫-אדם.
‫היי. היי, בואי נלך לרקוד. קדימה. ‫-בסדר.
‫אדם?
‫-תסלח לי.
‫אתה לא יכול ככה להתעלם ממני.
‫אתה צריך לעזוב את הנשף הזה מיד. ‫-מה קורה?
‫דיברנו על זה, מר פטראזלי.
‫אסור לך להיות כאן.
‫אתה עוזב את הנשף ברגע זה.
‫אתה מושעה.
‫אלוהים, אלוהים! אדם!
‫אדם!
‫אלוהים. אני כל כך מצטערת.
‫אדם!
‫תישאר איתנו, חבר. תישאר...
‫אדם, תסתכל עליי. אדם! תסתכל עליי עכשיו. ‫תפקח עיניים. האישונים בגודל 9.4.
‫אדם, אתה בסדר. אתה לא בסכנה. ‫אדם, אדם, אדם.
‫תירגע. אתה בסדר. הכול טוב. ‫-תנשום. תנשום.
‫היי.
‫מה קורה? איפה מאיה?
‫היא בסדר?
‫היא... היא דואגת לך.
‫כולנו דואגים לך.
‫היא יודעת?
‫סיפרתי לה, מותק.
‫לא, לא, לא.
‫לא.
‫מה זה?
‫אדם. ‫-מה קורה?
‫זה לביטחונך שלך. ‫-תשתוק, פול. תשתוק.
‫זה רק זמני. ‫-איפה אני?
‫תקשיב, היית נסער.
‫ולא רצינו שתפגע בעצמך.
‫בסדר, מתי אני יכול ללכת הביתה?
‫מצבך צריך להשתפר קודם.
‫אתה רצית להכניס אותי לכאן,
‫למקום שבו יוכלו לתקן אותי באופן מקצועי.
‫לא התכוונתי שזה יהיה ככה, אדם.
‫היי.
‫את יכולה בבקשה להגיד לה ללכת?
‫אדם.
‫אני מוכן, בוס.
‫אתה רק צריך להגיד את המילה. ‫-עצרי!
‫אל תזוזי.
‫אדם, תקשיב לי.
‫היא יכולה לקבל את כולך.
‫בסדר, בבקשה, כולם, תהיו בשקט.
‫זהו זה.
‫זאת המשמעות של לתת למישהו למצוא אותך
‫בתוך כל המקומות החשוכים והמעוותים בפנים.
‫תשתקי!
‫לא, זאת יכולה להיות ההתחלה של הכול, זוכר?
‫תשתקי! תשתקי!
‫את שמחה?
‫זה מי שאני.
‫זה הסוד הגדול שלי, בסדר?
‫לא, זה לא מי שאתה.
‫כן, זה מי שאני!
‫אני מטורף ואני מסוכן.
‫ואני...
‫אני צריך שתלכי.
‫לא.
‫אני נראה כאילו ‫שאני צריך מורה פרטית מזוינת?
‫תמצאי דרך אחרת לשלם את חשבון החשמל!
‫תעשו שהיא תלך.
‫בבקשה. כולם, תסתלקו! ‫-בסדר.
‫אל תיגע בי.
‫זה סרוקל.
‫כן, ניסיתי את זה.
‫בוקר טוב.
‫את רואה אותו, נכון?
‫כן, הוא אמיתי.
‫טיפול קבוצתי בעוד ארבע דקות.
‫בסדר.
‫מה אתה עושה כאן?
‫אני בדרך לטקס הסיום. ‫רק רציתי לראות מה שלומך.
‫היו לי ימים טובים יותר.
‫מותר לך בכלל להתרועע עם מישהו כמוני?
‫אתה יודע שסילקו אותי מבית הספר, נכון?
‫התוכנית היחידה ‫שאני משרת היא זו של אלוהים.
‫אתה יכול להגיד לו אולי ‫לשקול מחדש את התוכנית שלו?
‫כי יש לי הרגשה שאני מקופח.
‫אני אדבר איתו.
‫אכפת לך אם אשב?
‫בבקשה.
‫עכשיו ברצינות, אני רוצה לדבר איתך ‫על השאלה ששאלת אותי באותו יום.
‫על הטעם שבווידוי. ‫-בסדר.
‫לפעמים ילדים באים לדבר איתי ‫והם רוצים לדעת מה המשמעות של הווידוי.
‫ובדרך כלל, אני מצטט מהתנ"ך ‫ומאפשר להם לקשור לזה משמעות משלהם.
‫תאמין לי, אני יודע.
‫אבל לפעמים ילד מסוים זקוק ליותר.
‫לספר למישהו על חטאינו
‫נותן לנו את ההזדמנות להודות שיש לנו פגמים.
‫אתה לא חושב שאנחנו יודעים שיש לנו פגמים? ‫-לכל אחד יש פגמים.
‫אבל כשאנחנו מודים בפגמים שלנו...
‫אנחנו מקבלים את ההזדמנות ואת הכוח ‫להתמודד איתם.
‫וזאת הסיבה שאנחנו מתוודים.
‫אני מצטער שלא אמרתי לך את כל זה ‫לפני שהכול קרה.
‫אבל לא היה לי מושג עם מה אתה מתמודד.
‫בטח.
‫תרצה להתפלל איתי לפני שאלך? ‫-מה אם אני עדיין לא מאמין באלוהים?
‫אז אני אתפלל, ‫אבל אתה צריך להקדיש את הזמן כדי לחשוב
‫איזה סוג של אדם אתה רוצה להיות.
‫לכל הפחות, אתה צריך להאמין בעצמך.
‫אבינו היקר שבשמיים,
‫אנא שמור על אדם בדרכו להחלמה.
‫היי. ‫-אני אחכה למטה.
‫בסדר.
‫אמרו לי שלא אכלת הרבה,
‫אז חשבתי שאולי תרצה משהו טרי.
‫הם אילצו אותי להוציא את כל השיפודים. ‫זה נראה הרבה יותר טוב בחנות.
‫לא, תודה.
‫מה שלומך?
‫איך אני נראה?
‫זה זמני.
‫אין תעודת בגרות.
‫אין בית ספר לבישול.
‫זה נגמר.
‫אלה החיים שלי עכשיו.
‫זה לא נכון.
‫נהגת לומר לי לראות את עצמי ‫כאדם שמתמודד עם מחלה...
‫אבל לא להפוך בעצמי למחלה.
‫אבל תסתכלי עליי.
‫אני מסתכלת עליך.
‫אני רואה את הבן שלי...
‫שאני אוהבת יותר מכל דבר בעולם.
‫קדימה. אתה רוצה ללכת לאכול משהו למטה?
‫לא, אני בסדר, אבל תודה.
‫להתראות אחר כך.
‫בסדר.
‫"האחות קתרין היקרה,
‫"הכרתי את אדם לפני קצת יותר משנה.
‫"אין לי הרבה ניסיון עם ילדים,
‫"אבל ההיכרות עם אדם לימדה אותי ‫שהמשמעות של להיות הורה
‫"היא שעליי להיות מה ‫שילדיך זקוקים לו יותר מכול.
‫"מסרנו דיווח על כל שלב בטיפול.
‫"לא מפני שהתבקשנו לעשות זאת,
‫"אלא משום שטובתו האישית של אדם דורשת ‫שהמבוגרים בחייו
‫"יהיו מעודכנים ככל האפשר.
‫"האיום שלך לסלק אותו הוא פוגעני, ‫ואנחנו לא נסבול זאת.
‫"כרגע, בני צריך שאגן עליו ‫מפני אנשים צרי אופקים
‫"שהמניע שלהם הוא פחד.
‫"אני מאמין שאת תקבלי החלטה
‫"שמשקפת את היושרה המוסרית והרוחנית
‫"שעליה בנויה סנט אגאתה". ‫-פול.
‫פול. פול.
‫אני מצטער.
‫זה בסדר.
‫אני יודע שזה לא מה שרצית.
‫אני לא הולך לשום מקום.
‫אני לא מנסה להחליף את אבא שלך.
‫לא, אני יודע.
‫הוא היה אידיוט בכל מקרה.
‫אני צריך שתיקחו אותי לאיפשהו.
‫מה? לאן?
‫אין תרופה, ואולי יום אחד תהיה,
‫אבל עכשיו, ‫אני חייב להתמודד עם זה בתנאים שלי.
‫ואני לא יכול לעשות את זה כאן.
‫בבקשה, אמא, תהיי איתי...
‫באותה קבוצה.
‫בסדר.
‫-בסדר.
‫אני אלך לשחרר אותו. ‫-בסדר.
‫בסדר. בסדר.
‫בסדר. ‫-תודה.
‫"זה היה כאשר הזמן עמד מלכת.
‫"רגע שהגיע כדי להגדיר ‫את הפרק ההוא של התבגרותי.
‫"וכשעמדתי שם כשרגליי נוגעות ‫במים הקרים של אגם אוואנו,
‫"ידעתי שלעולם לא אוכל לחזור שוב".
‫תודה.
‫שוב, מחיאות כפיים למצטיינים ‫במבחן השוואת הביצועים.
‫ללא שהיות נוספות, תרשו לי להציג
‫את מחזור הבוגרים של סנט אגאתה לשנת 2020.
‫ג'ורדן אדלר.
‫מזל טוב.
‫ליסה אליסר.
‫מוניקה אטקינסון.
‫אלוהים.
‫מה אתה עושה?
‫אני מסיים את הלימודים.
‫תודה.
‫אני מצטער, ‫אבל יש חיבור אחד נוסף שתוכנן להיקרא.
‫בסדר, זה היה מהלך נועז.
‫אדם.
‫הם יודעים...
‫אתה לא תגיד להם כלום.
‫בסדר.
‫כלום...
‫אדם.
‫לא.
‫היי.
‫אני אדם.
‫אני כאן כי... ‫-לא.
‫אני זקוק לתעודת בגרות.
‫בלעדיה... ‫-בבקשה, אדם.
‫לא אוכל להיות מי שאני רוצה להיות.
‫תשתוק. ‫-אל תעשה את זה, אדם!
‫לא. ‫-אדם!
‫וזה בגלל שיש לי סכיזופרניה.
‫אתה הורס את החיים של אמא שלך, אדם.
‫זאת הפרעה כימית...
‫זאת הסיבה שאבא שלך עזב. ‫-במוח.
‫והיא גורמת לי לשמוע קולות ‫ולראות דברים שאינם קיימים.
‫זה על הפנים.
‫הם מבועתים ממך. ‫-אתם יכולים לחפש על זה מידע בגוגל.
‫כולם תמיד יהיו מבועתים ממך.
‫יש אנשים בחיי שניסו לעזור לי.
‫אנשים שרואים אותי יותר מאשר מחלה.
‫אבל הרחקתי אותם ממני.
‫השתדלתי להיאחז ברעיון...
‫להיות נורמלי.
‫מה שזה לא אומר.
‫אתה לא רוצה לגמור ‫על הקירות בשירותים, נכון?
‫הוא עדיין בן אדם.
‫במבחן השוואת הביצועים ביקשו מאיתנו
‫לכתוב על הכישלון הגדול ביותר שלנו.
‫והלוואי שהייתי יכול ‫לקרוא את החיבור שלי עכשיו,
‫אבל הוא היה מבוסס על שקר.
‫הכישלון הכי גדול שלי, עם יד על הלב,
‫היה העובדה שהסתתרתי מהאנשים שאהבתי.
‫שאני מאמין לקול בראש שלי כשהוא אומר לי...
‫שאני הורס את חייהם.
‫שאני מאמין לו כשהוא אומר לי
‫שאני פגום מדי בשביל שמישהו יאהב אותי.
‫גרמת לי להרגיש כל כך הרבה דברים.
‫ולא הייתי מוכן לוותר על זה.
‫אני מצטער שנאלצת לסלק אותי
‫כי לא התאמתי למה שנראה נורמלי בעינייך.
‫אבל זה מי שאני.
‫זה מי שאני.
‫אני אדם.
‫יש לי מחלה, אבל אני לא המחלה עצמה.
‫בסדר.
‫תודה.
‫אדם!
‫היי, אני מצטער על מה שקרה בבית החולים. ‫-לא אכפת לי מבית החולים.
‫אני פשוט הייתי במקום רע. ‫יש לך כל זכות לשנוא אותי.
‫אם את לא רוצה לדבר איתי... ‫-אני לא שונאת אותך. תפסיק.
‫זאת הסיבה שלא סיפרת לי?
‫כי חשבת שאני אעזוב?
‫היי.
‫ממש כאן.
‫לא. אני פשוט... ‫-אז אני לא מבינה...
‫אני תמיד אראה דברים ואשמע דברים ‫שאני לא צריך לראות ולשמוע.
‫והתרופות לא תמיד יעזרו.
‫ואני מצטער, ‫אבל אני לא יכול להפיל את זה עלייך.
‫אני מצטער.
‫היי. היי. היי.
‫מה גורם לך לחשוב שאתה יכול ‫לקבל את ההחלטה הזאת בעצמך?
‫לא כעסתי על מה שקרה בבית החולים ‫או בגלל ששיקרת לי.
‫אז למה?
‫לא נתת לי לבחור.
‫לא נתת לי הזדמנות להישאר.
‫היית נשארת?
‫אני אוהבת אותך.
‫היי, אף פעם לא היה רגע מתאים יותר ‫לנשק בחורה.
‫בסדר.
‫כן, כן, כן!
‫אני אשב כאן ואגיד לך
‫שדברים כמו אהבה וכנות יכולים לרפא טירוף?
‫לא. אבל הם בטוח יכולים לעזור.
‫למשל, נאום סיום הלימודים שלי סיפק ‫לסנט אגאתה מספיק יחסי ציבור מחורבנים
‫בשביל שהם יתנו לי תעודת בגרות.
‫זה הרגיש כמו ניצחון לכנות.
‫ובקשר לאהבה,
‫אמא שלי צדקה.
‫אצבעות זעירות וקטנטנות.
‫אתה צריך לתת לאנשים לגלות ‫את כל המקומות החשוכים והמעוותים שבפנים.
‫היא קצת דומה לך.
‫הלחיים הגדולות האלה.
‫רואה את הלחיים האלה? היו לך לחיים כאלה.
‫אנחנו כאן.
‫תמיד נהיה כאן.
‫אדם, בוא לכאן.
‫כי אלה האנשים שיכולים להראות לך מה אמיתי
‫כשאתה לא יכול לראות את זה בעצמך.
‫זו יכולה להיות ההתחלה של הכול...
‫אם תיתן לזה.
‫כן, בסדר. לא. מספיק.
‫א'.פ'.
‫תרגום כותרות ‫שלמה ליברמן